261 



Akárháin'szor megtörténik, hogy az elvetett, 

 szépen elboronált táblákon olyan varjúseregek 

 jelennek meg, hogy, ha az elvetett mag mind 

 a földszínen maradna, akkor sem jutna egy 

 varjúnak 10 — 15 szemnél több. És midőn 

 egy eldobott kővel — mely tapasztalat szerint 

 elég egy egész sereg varjúnak — felriasztjuk 

 őket, meglepetve látjuk, hogy az esetlegesen 

 künn maradt néhány gabonaszem is érintet- 

 lenül hever a földszínen. 



Én ezen a téren a varjút soha, semmi 

 körülmények közt sem tartom károsnak s így 

 gondolkozik velem együtt minden helyes meg- 

 figyelő. 



Hogy a rovarok keresése közben sokszor 

 sok búza vagy árpaszálat kivet a földből, az 

 nem a varjú hibája. Szerintem tökéletesen 

 egyre megy, akár a varjú vágja ki, akár a 

 gabonafutrinka álczája rágja le, — a mi a 

 varjak nélkül biztosan bekövetkezne. 



Kerül azonban eset, hogy foltonként egyes 

 gazdáknak kárt okoz. így az elmúlt őszön, 

 mikor a tengeri érése a hűvös és esős nyár 

 folytán erősen megkésett, úgy hogy hatá- 

 runkon alig volt 1 — 2 hold terület a mely 

 rendes időre beérett volna. Ez utóbbi rész 

 is 2 hétig töretlen maradt, mert az átázott 

 talaj járhatatlan volt. Ebben a kis tengeri- 

 táblában oly pusztítást vittek véghez a varjak, 

 melyhez foghatót sohasem láttam még, sőt 

 nem is hallottam. A termés Vjo-ed részét tel- 

 jesen elpusztították. Voltak csövek, melyeken 

 egy szem sem maradt. Sok pusztult el azáltal 

 is, hogy a varjak alatt letört a cső s a nagy- 

 számú egér lepusztította róla a szemet. A túl- 

 nyomó részt még is a varjak szedték le, a 

 mit könnyű felismerni, mert a varjú foszlá- 

 nyokban hántja le a csuhát, míg az egér 

 apróra rágja körbe — a mint a szem fogy. 



Ezen a kis területen tehát tényleg sok kárt 

 okoztak. Ha azonban a beérés rendes idő- 

 járás mellett, tehát egyidejűleg történt volna, 

 a kfir az egész területen eloszolva, számba sein 

 jöhetett volna. Egészben véve korántsem ért 

 fel avval a haszonnal, a melyet a varjak a 



nagen würden ? Es geschah oft, dass auf 

 den besäten, schön beeggten Flächen die 

 Krähen in solcher Menge erschienen, dass, 

 wenn der ausgesäte Samen auf der Ober- 

 tiäche der Erde liegen würde, auf eine der 

 Krähen nicht mehr als 10 — 15 Körner 

 kämen. Und nachdem wir dieselben mit einem 

 hingeworfenen Steine — ■ welcher nach 

 Erfahrung einer Schar Krähen genügt — 

 verscheuchen, sehen wir mit Überraschung, 

 dass die zufällig draussen gebliebenen Körner 

 unberührt auf der Oberfläche der Erde liegen. 



In dieser Hinsicht halte ich die Krähen 

 unter keiner Bedingung für schädlich und 

 so wie ich, denkt jeder richtige Beobachter 

 derselben. 



Dass sie während des Suchens der Insekten 

 viele Weizen- oder Gerstenhalme aus der 

 Erde herauswerfen, ist nicht der Krähen 

 Fehler; ich glaube, es sei einerlei, ob die 

 Krähe sie herauswirft oder ob die Larve 

 des Getreidelaufkäfers sie vernichtet, was 

 ohne die Krähen ganz bestimmt geschehen 

 würde. 



Es kommt jedoch vor, dass sie flecken- 

 weise einigen Ökonomen Schaden verursachen, 

 so im vergangenen Herbste, als das Reifen 

 des Maises sich durch den Kalten und regne- 

 richen Sommer sehr verspätete, so dass in 

 unserer Gegend kaum 1 — 2 Joch Felder 

 waren, welche zur rechten Zeit reif wurden. 

 Auch Letztere blieben 1—2 Wochen un- 

 gebrochen, da der durch- und durchgenässte 

 Boden ungangbar war. 



In diesen zwei kleinen Maisfeldern ver- 

 ursachten die Krähen solch einen Schaden, 

 des gleichen ich noch nie weder gesehen, 

 noch gehört habe. V,o-tel der Ernte vernich- 

 teten sie ganz. Es waren Kolben, an welchen 

 nicht ein einziger Kern blieb Viel ging 

 auch dadurch zugrunde, dass die Kolben 

 unter den Krähen brachen und die grosse 

 Menge der Mäuse vernichtete dann die Körner. 

 Aber den grössten Teil pickten doch nur 

 die Krähen aus, was leicht zu erkennen ist, 

 dann die Krähe zerfetzt die Blätter, während 

 die Maus sie kreisförmig ausnagt, wenn die 

 Körner schwinden. Auf dieser kleinen Fläche 

 verursachten sie gewiss sehr viel Schaden. 

 Wenn aber das Reifen des Maises bei normalem 

 Wetter, also gleichzeitig geschehen wäre, 

 wäre der Schaden, auf das ganze Terrain 



