262 



fentebb einlított egér- és poczokirtáasal tettek, 

 nem szólva arról, hogy egy hoti őrzéssel ez 

 a kár is elkerülhető lett volna. 



11. 



A vetési varjú, mint a knlioriczamoly 

 (Botys iiubilalis Hb.) pusztítója. 



Irta : Szomjas Gusztáv. 



Az „Aquila" mult évi kötetében (399 — 401.) 

 a fenti czimen ismertettem azt a hathatós 

 munkát, a melyet e madár tengeritermésünk 

 egyik veszedelmes ellenségének, a tengeri- 

 szárakban és csutkákban álczaalakban telelő 

 molynak elpusztításával végez. 



Az ebből eredő haszon mértékére a niult 

 évben csak következtetni lehetett, a harkály- 

 módra felkopácsolt tengeriszárak tömegéből 

 ítélve. 



Ezidéu már a pozitív eredményt is tudat- 

 hatom, a mennyiben tnost olyan heves erre a 

 kukoriczamoly, hogy alig érdemes róla be- 

 szélni. A tél folyamán ennek a kevésnek is 

 javarészét kiszedi a varjú ; csak mutatóba 

 marad majd belőle. 



m. 



Varjnmérgezés kísérlete. 



írta: Csöegey Titdb. 



A beregmegyei tiszaháti járásban beállott 

 egészen specziális helyzet arra késztette a 

 m. kir. földmívelésügyi minisztert, hogy a 

 vetési varjak gyérítését hivatalból rendelje el 

 és a munkálatok vezetésével a m. kir. Orni- 

 thologíaí Központot bizza meg. 



Az eljárás a főképen Hete és Guides köz- 

 ségek határából jelzett kártételek alapján 

 indult meg. Az általános tájékozódás czéljá- 

 ból 1913 szeptember havában tett szemle- 



verteilt, nicht in Betracht gekommen. Im 

 ganzen genommen kam er nicht dem Nutzen 

 gleich, welchen die Krähen mit dem früher 

 erwähnten Vernichten der Mäuse taten ; un- 

 erwähnt lassend, dass man diesen Schaden 

 durch Bewachen des Maises während einer 

 Woche hätte vermieden können. 



n. 



Die Saatkrähe und die Maisniotte. (Botys 

 nubilalÍN Hb.) 



Von Gustav v. Szomjab. 



Im vorjährigen Bande der „Aquila" (Seite 

 399—401) schilderte ich unter obigem Titel 

 jene wirksame Arbeit, welche dieser Vogel 

 durch die Vertilgung der im Larvenzustande 

 in den Maisstielen und Kolben überwinternden 

 Motte — ein gefährlicher Feind unserer 

 Maisernte, leistet. 



Auf die Grösse des daraus sich ergebenden 

 Nutzens konnte man im vergangenen Jahre 

 bloss aus der Masse der spechtartig aufge- 

 hackten Maisstiele folgern. 



Dieses Jahr kann ich bereits das positive 

 Ergebnis mitteilen: es gibt jetzt so wenige 

 Maismotten, dass sie kaum der Erwähnung 

 wert sind. Im Laufe des Winters wird noch 

 der grösste Teil dieser Wenigen von den 

 Krähen herausgehackt; es werden nur ein- 

 zelne Motten übrig bleiben. 



III. 

 Krähenvergiftungs- Versuch. 



Von TiTÜS CsÖRQBT. 



Die im Kom. Bereg im Bezirke Tiszahát 

 eingetretene ganz besondere Lage zwang 

 das Kgl. Ung. Ackerbauministerium die Ver- 

 minderimg der Saatkrähen (Corvus frugilegus 

 L.) ämtlich anzuordnen und mit der Leitung 

 der Arbeiten die Kgl. Ung. Ornith. Centrale 

 zu betrauen. 



Das Verfahren nahm besonders auf Grund 

 der von den Gemeinden Hete und GolIcb 

 gemeldeten Schäden seinen Anfang. Auf 

 meiner zur allgemeinen Rekognoszierung be- 



