277 



a Vág völgyében. A gyűrűt 1918 októlìcr 

 27-én DR. Thikn'hmann tette rá a rossitteni 

 niadárvártán, ii hol a madár átvonulása alkal- 

 mával lett elfogva. A két hely légvonalban 

 számítva kb. 700 kilométernyire van egy- 

 mástól. Az előrehaladás tehát meglehetős las- 

 san történt. Ha felteszszük azt, hogy a csont- 

 tollú madarak is a' tengerpartot követve értek 

 el Rossittenbe, a mi más fajoknál nyert ta- 

 pasztalatok szerint nagyon valószínű, akkor 

 közelítőleg megjelölhetjük a hozzánk beözön- 

 lött csonttollú madarak hazáját is. Szinte 

 biztosra vehető, hogy Lappföldről jönnek 

 hozzánk csonttollú madaiaink. 



Az idegen vendégek az országban mindenütt 

 nagy feltűnést keltettek, különösen az Alföl- 

 dön, a hol ritkán szoktak jelentkezni, tíok 

 közleményt és hirt hozott róluk a napisajtó is. 

 A hozzánk beküldött jelentések a következők : 



Az északi hegyvidéken legkorábban október 

 12-én jelenik meg és pedig nagy csapatokban 

 Eperjesen, Pawlas Gyula értesítése szerint. 

 Turóczszentmártonból is már október havában 

 kapott példányokat dr. Lexdl A. preparató- 

 riuma. M.atunák M. szerint november 11 — 14 ig 

 200 darab mutatkozott Breznóbányán, Voixen- 

 HOFER Pál november 8-án csapatokat hatott 

 Liptóújvárotf, SzRôTs Béla pedig ^avüri \n, 

 (ieczeniber 3-án figyelte meg az elsőket, április 

 23-án az utolsókat. Igen sok volt Stubnya 

 fürdőn (NozDRoviczKY L.), jelezték azonkívül 

 Kassáról (Hazay A.), Losonczról (Scherer L.), 

 Soltészperecsényrol (Gramaxtik Gy.) és Péter- 

 vásárról (i)R. Fromm G.), a hol deczember 10-től 

 29-ig tartózkodtak. 



Erdélyben az elsőket Szemere L.ászló már 

 novemberben jelezte Gyergyószentmiklósról és 

 Csíkszögödről, tehát az északkeleti részekből. 

 Itt is elég sokáig tartózkodtak, mert még 

 április 13-án is került példány, melynek pete- 

 fészke még majdnem teljesen fejletlen volt. 

 Hausmann Ernő a következő helyekről kapott 

 példányokat : Brassó, Hosszúfalu, Tatrang, 

 Zajzon, Türküs, Kőhalom, Zabola, Predeal, 

 Gyergyóditró, Özókelykeresztúr, Zernest,Törcs- 

 vár, Nagysink. Kornis L.ajos szerint Kolozsvár 

 környékén sok volt. Erdély nyugatibb részei- 

 ből DR. Mauks K.ároly jelenti őket: január 

 21-én 3 drb. február 2-án 5 drb tartózkodott 

 Algyógyon. 



im Vagtale des Kom. Trencsén gefangen 

 wurde. Es wurde von Du. Thibxemann auf der 

 Vogelwarte Rossitten beim Durchzuge gefangen 

 und beringt. Die Entfernung beider Plätze 

 beträgt zirka 700 Kilonieter in der Lufilinie. 

 Das Vordringen erfolgte also ziemlich lang- 

 sam. Wenn wir annehmen, dass auch die 

 Seidenschwänze der Meeresküste entlang nach 

 Rossitten gelangten, vras nach den bei anderen 

 Arten gewonnenen Erfahrungen sehr wahr- 

 sclieiidich ist, so können wir auch annähernd die 

 Heimat der zu uns hereingeschwärniten Seiden- 

 schwänze bestimmen. Est ist fast sicher, das die 

 Seidenschwänze von Lappland zu uns kommen. 



Die fremden Gäste erregten überall im 

 Lande grosses Aufsehen, besonders in der 

 Tiefebene, wo sie selten zu scheinen pflegen. 

 Viele Artikel und Berichte brachte auch die 

 Tagespresse über ihnen. Die uns eingesen- 

 deten Berichte sind folgende. 



In der nördlichen Erhebung zeigten sie 

 sich am frühesten am 12. Oktober und war 

 in grossen Schwärmen. zu Eperjes, nach dem 

 Berichte von Julius Pawlas. Auch von Tnrócz- 

 szentmárton bekam bereits im Oktober Exem- 

 plare das Preparatorium von Dr. A. Lendl. 

 Nach M. Matunák zeigten sich vom 11 — 14. 

 November in Breznóbánya 200 Stück, Paul 

 Vollenhofer sah Flüge am 8- November bei 

 Liptóújvár, Béla Szeöts beobachtete am 3. 

 Dezember die ersten, am 23. April die letzten 

 bei Tavarna. Sehr viele waren in Stubnya- 

 fürdő (L. Nozdroviczky), ausserdem wurden 

 sie von Kassa (A. H.azay), Losoncz (L. Scherer), 

 Soltészperecsény (G. Gramantk) und Pétervá- 

 sár (Dr. G. Fromm), wo sie sich vom 10 — 29 

 Dezember aufhielten, gemeldet. 



In Siebenbürgen bei Gyergyószentmiklós 

 und Csikzsögöd, also im nordöstlichen Teile 

 bemerkte Ladislaus von Szemére bereits im 

 November die ersten. Auch hier verweilten 

 sie ziemlich lang, da noch am 13. April ein 

 Exemplar erbeutet wurde, welches ein fast 

 noch unentwickeltes Ovarium enthielt. Ernst 

 Hausmann erhielt von folgenden Stellen Stücke: 

 Brassó, Hosszúfalu, Tutrang, Zajzon, Türkös, 

 Kőhalom, Zal;ola. Predeal, Gyergyóditró, Szé- 

 kelykeresztúr, Zernest, Törcsvár, Nagysink. 

 Nach Ludwig Kornis waren bei Kolozsvár 

 viele. In den westlicheren Teilen Siebenbürgens 

 beobachtete sie Dr. Karl Mauks: am 21. Januar 



3 Stück, am 2. Februar 5 Stück Ijei Algyógy. 



