XXXIV 



apró récze — Anas crecca — Irlandba, egy 

 vörös kánya mélyen le, Dél-Spanyolországba 

 ment stb. A Viborgban és Dél-Spanyolország- 

 ban megfigyelt madáregyén azonosságának 

 abszolút bizonyítéka az ahiniinium-gyürü. 



MoRTENSEN methodusát átvette és széles ala- 

 pon buzgón alkalmazta Thienemans J.,a rossitteni 

 madán'árta vezetője (Észak-Poroszország, Ku- 

 rische Nehrung).* Egyik, Weseram-ban meg- 

 jelölt gólyája Magyarország erdélyi részében, 

 Nagyszeben közelében, Keresztényszigeten 

 esett el. Ez egy 600 főnyi gólyarajhoz tar- 

 tozott s hat nap alatt 1200 km.-t és így na- 

 ponta kb. 200 km.-t tett meg. Ez a gólya az 

 őszi vonulás határozott ENy. ->- DK-i irányát 

 mutatja, a mit megerősít MoRTENSEN-nek egy a 

 dániai Vissingben megjelölt és Erdély dél- 

 keleti szögletében, Zabolán elejtett gyűrűzött 

 gólyája is.- Rögtön szemünkbe ötlik, hogy a 

 Weseram-Kereszténysziget-i gyűrűzöl t gólya 

 igen fontos vonulási elemel jelent, ilindenek- 

 előtt kétségtelen a madár azonossága. Az irány 

 — tehát nem az út, mert ez más kérdés — 

 ENy -►DK-i voltát éppen az azonosság erő- 

 síti meg. 



A 600 főnyi raj egy adott vidék gólyái- 

 nak azon sajátságára látszik utalni, hogy 

 összeverődnek és egyidejűleg indulnak útnak. 

 Hogy a jelen esetben a rajt törzsnek kell-e 

 tarfanunk, az még bizonytalan, ha pedig annak 

 vesszük, az a távolabb fekvő kérdés merül 



' Túlbuzgó, vagy talán inkább tolakodó német- 

 országi madárvédök megbotránkoznak a gyürüzési 

 kisérletek fölött, úgj' azonban, hogy az nem meggyőző, 

 mert nem is őszinte. Lehet különben, hogy ők a ma- 

 darak láhgyürüit látva, az emberek lábhékóira gon- 

 dolnak, a melyek a madarak gyüríljével szemben, 

 minden esetre kínoznak, eltekintve morális oldaluktól, 

 főként azért, mert vasból, tehát neh z fémből valók. 

 A madarak lábgyürűje ezzel ellentétben könnyű alu- 

 miniumból készül. A hozzánk került gyűrűzött lábak 

 erőszakos hatásnak semmi nyomát sem mutatják. 



'' V. ö. Thtrnemann J. : „Vogelwarte Rossitten" 

 Omith. Monatsberichte von Reichenow X. 1902. p. 158., 

 továbbá specziálisan a fehér gólyára vonatkozólag: 

 Schenk J.: ,Der Frühjahrszug des weissen Storches in 

 Ungarn". A német ornithologusok egyesületének 1908. 

 évi danzigi nagygyűlése elé terjesztve. Journ. f. Omith. 

 1909. pag. 89—98. 



den und Mortensen, auf Grund der Bezeich- 

 nung des Hinges, Nachricht erhält, was auch 

 in manchen Fällen eingetrorten ist Eine 

 Krickente — Anas crecca — ging nach Irland, 

 ein roter Milan tief nach Südspanien u. s. f. 

 Der Aluminiuinring bildet den absoluten Be- 

 weis der Identität des Vogels (Individuums) 

 von Viborg und von Südspanien. 



MoRTENSBNs Methode wurde durch J. Thienk- 

 MANN, den deutschen Vogelwart von Rossitten 

 in Nordpreussen an der Kurischen Nehrung, 

 adoptiert und mit grösstem Eifer in ausge- 

 dehnterem Masse angewendet.* Einer seiner 

 Störche, in Weseram gezeichnet, wurde bei 

 Kereszténysziget in der Nähe von Nagyszeben 

 im siebenbürgischen Teile Ungarns erlegt, 

 nachdem er in sechs Tagen eine Strecke 

 von nahezu tausendzweihundert Kilometer, 

 mithin täglich zirka zweihundert Kilometer 

 zurückgelegt hat und einer Schar von zirka 

 600 Störchen angehörte. Dieser Storch mar- 

 kiert genau die Zugsrichtung im Herbst von 

 NW nach SO, was auch durch Moktenbens 

 Ringstorch von Vissiug in Dänenmark, wel- 

 cher in südöstlichsten Winkel des sieben- 

 bürgischen Ungarn, in Zabola erbeutet wurde, 

 bestätigt wird.^ Es springt sofort in die 

 Augen, dass der Fall des Ringstorches : 

 Weseram-Kereszténysziget höchst w'ichtige 

 Zugselemente enthält oder andeutet. Vor allem 

 ist die Identität des Vogels über jeden Zwei- 

 fel erhaben. Die Richtung — nicht der Weg, 

 denn das ist eine andere Frage — NW — SO 

 ist eben durch die Identität erhärtet. Die 



' Übereifrige oder mehr aufdringliche Vogel- 

 schützler in Deutschland erregen sich über das Ring- 

 experiment auf eine Art, welche nicht überzeugend, 

 weil auch kaum aufrichtig ist. Es ist übrigens mög- 

 lich, dass ihnen bei ihren Betrachtungen über den 

 Fussíín^ für Vögel die Fussse/ieWen für Menschen 

 vorschweben, welche im Gegensatz zu jenem der 

 Vögel allerdings quälen, u. zw. abgesehen von der 

 moralischen Seite, hauptsächlich darum, weil sie von 

 Eisen, also einem schweren Metall sind, wohingegen 

 der Vogelring aus leichtem Aluminium geformt wird. 

 Die uns zugegangenen beringten Vogelfüsse zeigen 

 keine Spur von traumatischen Defekten. 



- Vgl. J. Thienemann ; „Vogelwarte Rossitten", 

 Ornith. Monatsberichte von Reichenow. X. 1902, p. 

 158, ferner, speziell auf den weissen Storch bezüg- 

 lich. Schenk J. ,üer Frühjahrszug des weissen Stor- 

 ches in Ungarn". Vorgelegt der Deutsch. Ornith. Ges. 

 auf deren Jahresversammlung in Danzig 1908. Journ. 

 f. Ornith. Januarheft 1909. p. 89-98. 



