tok világos képét adják annak a fejlődésnek, 

 a melyen a magyar megfigyelő hálózat 15 év 

 folyamán átment. 



Ez a nagyarányú fejlődés egyrészt a meg- 

 figyelők és a m. kir. Erdöhatóságok kitartó 

 és buzgó közreműködésének eredménye, más- 

 részt pedig annak az eljárásnak a következ- 

 ménye, melyet az intézet már kezdetben 

 követett, annak t. i., hogy a beszolgáltatott 

 vonulási anyagot mindig földolyozta, az ered- 

 ményekről a megfigyelőket értesítette s evvel 

 meggyőzte őket arról, hogy működésükkel 

 tényleg hasznos szolgálatot tesznek a magyar 

 tudománynak. Főként ennek köszönhető az 

 az örvendetes tény, hogy a magyar megfigyelő 

 hálózat folytonosan fejlődött s tizenöt esztendő 

 alatt oly méreteket ért el, a minőket eddig- 

 elé egyetlen egy madár-megfigyelő hálózat se 

 tudott elérni. 



A fejlesztés munkája befejeztetvén, a leg- 

 nagyobb súlyt arra kell fektetnünk, hogy a 

 megfigyelőhálózatot a jelenlegi keretekben 

 fönntartsuk és minél szélesebb körű működé- 

 sét továbbra is biztosítsuk. Ebből a czélból 

 már 1905-ben bejelentő-íreket osztottunk szét 

 a megfigyelők között, a melyek egyúttal meg- 

 figyelési utasítást is tartalmaztak. Az első 

 próba bejelentő-ívekből szerzett tanulságok 

 alapján az idén újabb bejelentő-ív került 

 szétosztásra. Ez a bejelentő-ív egyelőre még 

 annyiban nem végleges, hogy nem tartal- 

 mazza valamennyi megfigyelendő fajnak a 

 színes képét. Minthogy tervbe van véve az 

 összes hazai madaraknak színes képekben 

 való közreadása, már a legközelebbi időben 

 módunk lesz arra, hogy az összes megfigye- 

 lésre ajánlott madárfajok színes képeivel is 

 elláthatjuk a bejelentő-íveket. A jelenlegi 

 ideiglenes bejelentön 14 madárfaj van kép- 

 ben bemutatva, és pedig 9 fekete, 5 pedig 



1895 überschritt die Gesamtsumme der Hc- 

 obachtungsdatcn im Frühjahre kaum 1000, 

 im Jahre 1908 aber erreichte dieselbe fast 

 12.000. Die Zahlenwerte ergeben ein klares 

 Bild über die Entwickehing des ungarischen 

 Beoljachtungsnetzes im Laufe von 15 Jahren. 



Diese grosse Entwickehing ist einerseits 

 eine Folge der ausdauernden und eifrigen 

 Tätigkeit unserer Beol)achter und der königl. 

 ung. Forstbehörden, anderseits eine Folge des 

 vom Institute gleich vom Beginne an konse- 

 quent durchgeführten \'orgehens, dass näm- 

 lich das eingesandte Zugsmuteriule immer 

 bearbeitet wurde, wodurch die Beobachter 

 von den Eesultaten Kenntnis nehmen konnten, 

 und dadurch die Überzeugung gewannen, dass 

 sie der ungarischen Wissenschaft durch ihre 

 Mitwirkung tatsächlich nützliche Dienste erwei- 

 sen. Hauptsächlich diesem Vorgehen ist die 

 erfreuliche Tatsache zu verdanken, dass sich 

 das ungarische Beobachtungsnetz fortwährend 

 weiter entwickelte, und während 15 Jahren 

 solche Dimensionen erreichte, welche bisher 

 von keinem anderen Beobachtungsnetze erreicht 

 werden konnten. 



Nach Beendigung der im Interesse der Ent- 

 wickehing des Beobachtungsnetzes geführten 

 Arbeiten musste das Hauptgewicht auf die 

 Aufrechterhaltung des Beobachtuiigsnetzes in 

 dem derzeitigen Zustande gelegt werden, damit 

 dessen Tätigkeit in je weiteren Kreisen gesi- 

 chert bleibe. Zu diesem Zwecke wurden schon 

 im Jahre 1905 Eintragslisteii an die Beobach- 

 ter verteilt, welche zugleich auch Instruktionen 

 zur Beobachtung enthielten. Auf Grund der 

 Erfahrungen, welche mit diesen Probe-Ein- 

 tragslisten gemacht wurden, gelangte heuer 

 eine neue Eintragsliste zur Verteilung. Die 

 Form derselben ist jedoch noch nicht end- 

 gültig, indem darin noch nicht sämtliche 

 farbige Abbildungen der zu beobachtenden 

 Arten enthalten sind. ludem die Herausgabe 

 der farbigen Abbildungen aller ungarischen 

 Vögel beschlossen ist, so werden wir schon 

 in nächster Zeit in der Lage sein die Ein- 

 tragsliste mit den farbigen Abbildungen aller 

 jener Vogelarten zu versehen, welche zur 

 Beobachtung anempfohlen sind. In der jetzi- 

 gen vorläufigen Eintragsliste sind die Abbil- 

 dungen von 14 Arten gegeben, und zwar 9 

 in schwarzen, 5 in farbigen Bildern; erstere 

 geben wir auf der I. Tafel, letztere auf der 



