191 



alá szegezett (leszkán lö!)!, továbbá lakóház 

 zugaiban G esetben, r'id fiókát nevelve fel 

 (158). 



A legnagyobb figyelmet a Pi,athv Árpád 

 által kerítésoszlopokban készített 20 téglarés- 

 otlii énleiiilí, a melyeket ez évben szén, kék- 

 es baráiczincgék, nyaktekercsek, kerti rozsda- 

 farkiík népesíteltek be, s melyek e szerint 

 a C-oduuiintát csaknem nélkiilözhetövé teszik 

 s részben a szűkszájú faodvakat is pótolják. 



7. A rerebfk vi^elked esőről, az ellenük foly- 

 tatott irtási eljárás módjairól és eredményéről. 



E rovat különös fontossága abban van, 

 hogy Magyarországon a fészekodvak alkal- 

 mazásának sikere a legiöbb lielyeu a vere- 

 bek, még pedig a mezei rercitek számától és 

 viselkedésétől, illetőleg az ellenük folytatott 

 eljárás eredményétől függ. 



A beérkezett 70 .jelentés csekély kivétellel 

 károsnak minősíti a verebet, minthogy a hasz- 

 nos odnlakókat a fészekodvaktól vagy már 

 kezdetben elriasztja, vagy a már megtelepül- 

 teket az évek során fokozatosan kiszorítja. 



Közömbösnek vagy épen hasznosnak a 

 mezei veréb csakis ott minősült, hol csekély 

 számban lévén, a czinegék elszaporodását 

 nem gátolja; továbbá oly kivételes esetek- 

 ben, a midőn a teriilet sajátossága folytán a 

 mezei veréh az egyetlen rovarirtó madár. 



Az (idn birtokáért a verebekkel vívott 

 liarcz 1 szén- és 1 kékczinege halálával is 

 végződött (55, 120). 



A felügyelet nélkül hagyott fészekodvak- 

 ban elszaporodott verebek egy helyen (132) 

 a cseresznyetermést semniisitették meg, másutt 

 (144, 1(56) a meggy- szilva- és szőlőtermésben 

 okoztak érzékeny károkat. 



Károsnak minősültek a téli etetőkön is, 

 hol a faggyúhoz kevert magvak nagy részét 

 felfalták (140), czívakodtalc a többi téliven- 

 déggel (129), sőt a czinegéket teljesen el is 

 verték az etető közeléből (GO). 



Az irtás egyes módjai, mint a hóra hintett 

 gabonán, tömegesen vagy más módon foko- 

 zatosan történt ellövés, tavaszszal a fészkek, 



unter die Dachtraufe genagelt wurden (59) 

 weiters in Winkeln von Wohnhäusern (i-mal 

 mit insgesamt 8() .liingen (15S). 



Die grösste Beachtung verdienen die 20 

 von Árpád v. Plathy in flen Pfeilern der Garten- 

 mauer hergerichteten Mauerloch-Nisthöhlen 

 welche heuer von Koiii-, Plan- und Sumjif- 

 meisen, von Wendehälsen, (iartenrotschvvänzen 

 besiedelt wurden, und daher die C- Nisthöhle 

 fast gänzlich überflüssig machen, teilweise 

 sogar auch die Nisthöhlen mit engem Flug- 

 loche ersetzen. 



7. Das Verhalten der Sperlinge, Ari und 

 Weise soirie L'esaltate ihrer Bekam ifuruj. 



Dieses Kapitel ist deshalb von besonderer 

 Wichtigkeit, weil der Krt'olg der Nisthöhlen 

 in Ungarn an den meisten Stellen von den 

 Sperlingen, und zwar von der Anzahl und dem 

 Verhalten der Feldsiierlinge, namentlich von 

 dem Resultate des gegen dieselben geführten 

 Kampfes abhängt 



Die eingegangenen 70 Périclite halten den 

 Sperling mit einigen .\usnahmoii für schädlich, 

 indem er die nützlichen Höhlenbrüter entweder 

 schon von Anfang von den Nisthöhlen ver- 

 scheucht, oder aber die schon Angesiedelten 

 im Laufe der Jahre sukzessive vertreibt. 



Der Feldsperling erwies sich nur dort als 

 neutral oder nützlich, wo er in geringer An- 

 zahl vorkommend die Vermehrung der Meisen 

 nicht beeinträchtigt, sowie in den Ansnahms- 

 fällen, wo er infolge der Eigenartigkeit des 

 Gebietes der einzige insektenfressende Vogel ist. 



Der Kampf um den Besitz der Nisthöhle 

 endete in je einem F^alle (55, 126) mit dem 

 Tode einer Kohl und Blaumeise. S|)erlingc 

 welche sich in unbeaufsichtigten Nisthöhlen 

 vermehren konnten vernichteten in einem 

 Falle (132) den Kirschenertrag und verur- 

 sachten in anderen Fällen (144, 166) enipfiud- 

 lichen Schaden in der Weichsel-, Zwetschken- 

 und Trauben-Ernte. 



Auch an den Winterfütternngs-Apparaten 

 erwiesen sie sich als schädlich, wo sie den 

 grössten Teil der in Talg eingegossenen Kör- 

 ner auörassen (140), mit den übrigen Winter- 

 gästen haderten (129), sogar die Meisen gänz- 

 lich aus der Nähe des Fütterungs-Apparates 

 vertrieben (60). 



Die einzelnen Methoden der Bekämpfung, 

 namentlich die massenweise mittels Ausstreuens 

 von Getreide auf den Schnee, oder die suk- 



