210 



Uj fajok hetelepüléseképen az aranymálinlco 

 — Oriolus oriolus (L.) — 3 párban és az 

 énekes rigó {Turdus niusicus L.) 1 jiárhan 

 észlelt fészkelését jegyeztem. Újra megjelent 

 az évek óta nélkülözött géze — Hypolais 

 liypiilaiíi (L.) — egy párja is. 



Ezekkel szemben kimaradt a kis őrgébics 

 {Lantus minor L.), a pár éve még oly gya- 

 kíiri csicsörkc — Serinus serinus (L.) — s 

 a t'é.szkelés idejére eltűnt az addig 10 — 12 

 párban mutativozó magtöro — Coccothraustes 

 coccothraustes (L.) is. 



Szólnom kell végül néhány oly fajról is, 

 mely vonulásán gyakran megfordult a szige- 

 ten a nélkül, hogy megtelepült volna. A veres- 

 begy — Erithncus ruhecida (L.) — mely már 

 a budai hegyekben rendesen fészkel és a 

 szigeten évről-évre telel is, április 23-áig min- 

 denfelé hallatta kedves dalát. Sajnos ezidén 

 sem települt meg, talán azért, mert a fészke- 

 lésére legalkalmasabb terület, a zárdaromok 

 környéke, látogatóktól nagyon is népes. To- 

 vább vonultak még : Sylvia Sylvia (L.), Sylvia 

 curruca (L.), a 8 — 10 példányban jelentkező 

 Accentor modularis (L.), az április 23-tól május 

 elejéig valósággal hemzsegő Muscicapa colluris 

 Bechst. és Muscicapa atricapilla L. ; utóbbiak 

 egy része ezidén is állandóan a földön keres- 

 gélte táplálékát. 



A sziget legérdekesebb vendége, a cserregő 

 uádiposzáta bokorlakó válfaja, az Acrocepha- 

 Ins streperus horticolus Naum., melynek Schenk 

 Henrik buzgalmából Óverbászról már 10 pél- 

 dánya és 4 fészke, valamint tojása került 

 intézetünk gyűjteményébe. Május 6-tól 18-ig 

 tartózkodott a sziget diszbokrain és fáin. 

 Bizalmas lévén, többször sikerült pár lépés- 

 nyire megközelítenem. Egész megjelenése, 

 de különösen éneke határozottan az Acro- 

 cephalus streperusra vall, mindkét tekintetben 

 erősen elütve a mocsári nádiposzátától {Acro- 

 cejihalus imlustris Bechst.), melyet ugyanez 

 időtájt a budapesti téli kikötő gazzal borított 

 gátján volt alkalmam közvetlen közelségből 

 tanulmányozni. 



Als neue Arien notierte ich 3 Brutpaare des 

 Pirols — Oriolus oriolus (L.) — und ein 

 Brutpaar der Singdrossel — Turdus miisicus 

 L. Ausserdem zeigte sich auch wieder ein Paar 

 des seit Jahren ausgebliebenen Gartenspötters 

 — Hypoiais hypolais (L ). 



Diesen gegenüber sind ausyehliehen der 

 Schwarzstirnwürger (Lanius minor L.), sowie 

 der noch vor einigen Jahren so häufige Gir- 

 litz — Serinus serinus (L.) — und zur Brut- 

 zeit verschwand auch der Kirsch kernbeisser 

 Coccothraustes coccothraustes (L.), welcher bis 

 dahin in ca. 10 — 12 Paaren vorhanden war. 



Schliesslich müssen noch einige Arten er- 

 wähnt werden, welche während des Zuges 

 sehr häufig auf der Insel waren, sich jedoch 

 nicht ansiedelten. Das Rotkehlchen — Eri- 

 thacus rubecula (L.) — welches in den nahen 

 Bergen von Buda nistet und alljährlich auf 

 der Insel überwintert, Hess bis zum 23- April 

 überall seinen lieblichen Gesang hören. Leiilcr 

 nistete dasselbe auch heuer nicht hier, wahr- 

 scheinlich darum, weil das geeignetste Brut- 

 gebiet, die Umgebung der Klosterruineu all- 

 zustark besucht ist. Weggezogen sind noch 

 folgende Arten : Sylvia syhna (L.,) Sylvia cur- 

 ruca (L.), Accentor modularis (L.), welche in 

 8 — 10 Exemplaren vorhanden war, dann die 

 vom 23. April bis Anfang Mai massenhaft 

 erschieneneu ihiscicapa collaris Bechst. und 

 Musicapa atricapilla L. ; ein Teil der letzte- 

 ren suchte seine Nahrung auch diesmal stän- 

 dig auf dem Erdboden. 



Der interessanteste Gast der Insel war die 

 buschbewohnende Varietät des Teichrohrsän- 

 gers, nämlich Acrocephalus streperus hortico- 

 lus Naum., von welcher Art uns Heinrich Schenk 

 aus Overbász schon lU Exemplare, 4 Nester 

 nebst Eiern sammelte. Diese Art war von 6. 

 bis 18. Mai auf den Bäumen und Ziersträu- 

 chern der Insel zu sehen, und da dieselbe sehr 

 zutraulich war, so gelang es mir öfter dieselbe 

 aus unmittelbarer Nähe zu beobachten. Das 

 ganze Gebahren, besonders aber der Gesang 

 spricht ganz bestimmt für Acrocephalus strejK- 

 rus ; iu beiden Eigenschaften unterscheidet 

 sich die Art sehr auifällig von Acrocephahis 

 palustris Bechst., welchen ich el)en zu dieser 

 Zeit auf dem mit Unkräutern bewachsenen 

 Damme des Winterhafens von Budapest, u. zw. 

 gleichfalls aus unmittelbarer Nähe beobach- 

 ten konnte. 



