224 



A madárvédelem kérdése 

 Ausztráliában. 



Irta Fkoixíatt ^^'. ^VAl,TËK, 

 Cj-Dél-VVales állami entomologusa. 



E sorok irójíi, kora ifjúságától kezdve is- 

 merte és szeretettel tanulmányozta Ausztrália 

 érdekes faunáját és úgy értelmi, mint gazda- 

 sági szempontból bizonynyal senki sincs, a ki 

 jobban a szivén viselné annak védelmét. 



Míg egyrészt az idevonatkozó törvények 

 jelentékeny módosítást kivannak, másrészt a 

 nagy közönség, főleg az ifjúság figyelmét és 

 jóindulatú érdeklődését kell Ausztrália gyö- 

 nyörű állat- és madárvilágának védelme ér- 

 dekében felkeltenünk. 



E védelemnek nemcsak tudományos, de 

 gazdasági alapokon is kell nyugodnia a gya- 

 korlati szempontok folytonos figyelembevéte- 

 lével. Ismernünk kell az egyes állatok szo- 

 kásait, életmódját és összes tulajdonságait, 

 nehogy a mezőgazda bármely ellenségét ré- 

 szesítsük a védelemben. 



Ha azt vizsgáljuk, hogy ez irányban más 

 országokban mit művelnek, egyszerre sokkal 

 szélesebb körben tekinthetjük át ez érdekes 

 kérdést. 



Különféle országokban a legrégibb idők 

 óta kemény büntetést szabtak arra, a ki elég- 

 merész volt lelőni a király szarvasát. Az ily 

 orvvadászszal a régi jó időkben a szép Angol- 

 hon földjén is nagyon drasztikusan bántak el 

 — de a madarak védelmére bizony el)ben az 

 időben még senki sem gondolt. Legelső vé- 

 delemben tehát a vadászat czéljaira szolgáló 

 állatok részesültek, de tisztán abból a czél- 

 ból, hogy egyes kiváltságos körök élvezeteit 

 szolgálják. A mint később a vadnak keres- 

 kedelmi értéke lett, a szaporodás időszakában 

 tilalmi idő megállapításával védték a vadat. 

 A vadászt és a kereskedőt a gazda követte, 

 a ki a rovarevő madarak védelmére kívánt 

 törvényt, mert e madarak neki közvetlen 

 hasznot hajtottak. 



Die Frage des Vogelschutzes 

 in Australien. 



Von W. Wai.tkr Fko(hiatt, 

 Staats-Eiitomologe von NewSouthWales. 



Der Verfasser hat sich seit seiner frühen 

 Jugend an mit dem Studium der so interessan- 

 ten australischen Fauna befasst und gibt es 

 gewiss niemanden, dem der Schutz derselben 

 u. zw. aus Gefülilsrücksichten ebenso, wie 

 vom Staudpunkte der Landwirtschaft mehr 

 am Herzen gelegen wäre, als ihm. 



Während einerseits die einsclilägigen Ge- 

 setze einer bedeutenden Umänderung bedür- 

 fen, sollte andererseits im Interesse des 

 Schutzes der herrlichen Tier- und Vogelwelt 

 Australiens, die Aufmerksamkeit und das Wohl- 

 wollen des Publikums, namentlich aber der 

 Jugend, erweckt werden. 



Der Schutz soll nicht nur auf wissenschaft- 

 lichen, sondern auch auf wirtschaftlichen 

 Grundlagen ruhen, u. zw. unter fortwähren- 

 der Berücksichtigung der praktischen Seite 

 der Frage. Wir müssen trachten die Lebens- 

 weise und sämtliche Eigenschaften der ein- 

 zelnen Tiere kennen zu lernen, damit nicht 

 etwa irgendwelche Feinde des Landwirtes 

 eines unverdienten Schutzes teilhaftig werden. 



Wenn wir dasjenige, was in dieser Rich- 

 tung in anderen Ländern geschehen ist, in 

 den Kreis unserer Untersuchungen ziehen, so 

 können wir diese interessante Frage von 

 einem erhöhten Standpunkte betrachten. 



Von altersher wurde in verschiedenen Län- 

 dern derjenige, der kühn genug war die 

 Hirsche des Königs abzuschiessen, hart be- 

 straft und wurde in alten Zeilen mit Wilde- 

 rern in England sehr drastisch verfahren, — 

 an den Vogelschutz dachte aber in jenen 

 Zeiten noch niemand. Den ersten Schutz ge- 

 nossen also die jagdbaren Tiere, jedoch nur 

 aus dem Grunde, um den Genuss der ])rivi- 

 legierten Klassen nicht zu schmälern. Als 

 nun später das Wild zum Handelsartikel 

 wurde, begann nnin zum Schutze des Wildes 

 während der Fortpflanzungszeit Schonzeiten 

 festzusetzen. Dem Beispiele der Jäger und 

 Händler folgi en später die Landwirte, welche 

 nunmehr den gesetzlichen Scliutz der insekten- 

 fressenden Vögel forderten, u. zw. wegen der 

 nützlichen Dienste, die sie ihnen leisteten. 



