227 



erdész vezet rendszeres megfigyelést ós ezek 

 adatait a Icözponti liivatal táblázatokban és 

 térképeken összefoglalva regisztrálja. Ugyan- 

 csak innen értesülünk, hogy a Magyar Orni- 

 thologiai Központ 1906 ban tervezetet kezdett 

 kidolgozni mesterséges fészekodvak elhelye- 

 zésére és elosztására 5 millió holdnyi állami 

 erdő számára. Ez az érdekes intézkedés nagy- 

 számú hasznos erdei madárfaj közvetlen vé- 

 delmétjelenti. Ugyanez az intézet rendszeresen 

 vizsgálja a madarak begy és gyomor tartal- 

 mát, hogy idővel a hasznosság és károsság 

 kérdését minél szilárdal)b alapon dönthesse el. 

 Mindezekből látható, l:ogy a tudományos 

 alapon fejlesztett madárvédelem ügye már 

 tül)b helyen igen jelentékeny figyelemben ré- 

 szesül. 



Ausztráliában, e gyors átalakulásban lévő 

 tij világrészben e dolog sokkal komplikáltabb, 

 mintsem azt előre gondolnók. Számos, még 

 eddig részletesen meg nem állapított körül- 

 mény itt az állatvilág életmódjának és szo- 

 kásainak időnként való teljes átalakulását 

 eredménvezi. 



A belterjes gazdálkodás rohamos terjedé- 

 sével első sorban az erdők tűntek el. aztán 

 az eke barázdálja fel a földet teljesen kiölve 

 az eredeti természetes növényzetet, mely szám- 

 talan rovarnak, madárnak, apró emlősnek 

 alkotta táplálékát. Ezek vagy kihalnak, vagy 

 abban az arányban, a mint a természetes táp 

 lálékuk ritkul, f)débb vándorolnak. Tehát nem- 

 csak a puska, de az eke is inja az eredeti 

 állatvilágot. Egyes fajok azonban az alkal- 

 mazkodási képességüket veszik segítségül és 

 a gazda meg a kertész terményeivel cserélik 

 fel eredeti táplálékukat. Ily módon a termé- 

 szetes körülményeiből Icivetköztetett ártalmat- 

 lan állat a gazdára nézve egyszerre valóságos 

 csapássá változik át. 



Egy másik érdekes jelenség az, a midőn 

 valamely fajnak a természetes ellensége hiány- 

 zik és ennek folytán például valamelyik rovar- 

 evő madárfaj annyira elszaporodik, hogy a 

 természetes tápláléka nem lesz elégséges. 



werden. Ausserdem werden noch von IbOU 

 staatlichen Förstern regelmässige Beobach- 

 tungen angestellt, welche von der Ornitholo- 

 gisciien Centrale bearbeitet und in Form von 

 Tabellen und Karten veröffentlicht werden. 

 Von derselben Quelle erfuhr ich, dass das 

 Institut im Jahre 1906 ein Programm aus- 

 arbeitete, nach welchem die etwa 5 Millionen 

 Joch betragenden Staatsforste mit künstli- 

 chen Nisthöhlen versehen werden. Diese 

 interessante Massnahme bedeutet den unmittel- 

 baren Schutz vieler nützlicher Vogelarten. 

 Dasselbe Institut b(4reibt auch die systema- 

 tische Untersuchung des Kropf- und Mageu- 

 iidialts der Vögel, um dadurch seinerzeit die 

 Frage der Nützlichkeit oder Schädlichkeit auf 

 umso breiterer Grundlage entscheiden zu 

 können. 



Aus alldem geht hervor, dass dem auf wissen- 

 schaftlicher Grundlage ruhenden Vogelschutze 

 schon in mehreren Ländern bedeutende Auf- 

 merksamkeit gewidmet wird. 



In Australien, diesem in schneller Umwand- 

 lung befindlichen Weltteile, ist die Sache viel 

 komplizierter, als man vorerst denken sollte. 

 Zahlreiche bisher in den Einzelheiten noch 

 nicht festgestellte Umstände verursachen hier 

 zeitweise eine gänzliche Umwandlung der 

 Lebensart und Lebensgewohnheiten der Tier- 

 welt. 



Infolge der rapiden Entwickelung der inten- 

 siven Ökonomie verschwanden zuerst die \\'äl- 

 der, dann kam der Pflug und vernichtete die 

 ursprüngliche Vegetation, welche unzähligen 

 Insekten, Vögeln und kleinen Säugetieren als 

 Nahrung diente. Diese sterben dann entweder 

 aus, oder sie ziehen in dem Masse, als sich 

 die natürliche Nahrung vermindert, weg. Also 

 nicht nur die Flinte, auch der Pflug vernich- 

 tet die ursprüngliche Tierwelt. Einige Arten 

 vertauschen aber, vermöge der ihnen eigenen 

 Anpassungsfähigkeit, iiire frühere Nahrung 

 nunmehr mit den Produkten des Landwirtes 

 oder Gärtners. In dieser Weise wird das 

 seiner natürlichen Bedingungen beraubte harm- 

 lose Tier plötzlich zur waiiren Plage des 

 Landwirtes. 



Eine andere interessante Erscheinung ist 

 die, wenn irgend eine Art keinen natürlichen 

 Feind hat und infolge dessen z. B. irgend- 

 eine insektenfressende Vogelart sich so sehr 

 vermehrt, dass ihr die natürliche Nahrung zu 



29* 



