2ÜÖ 



szóródnak, úgy hogy az eddig kézrekerült 

 példányok nlapján lehetetlen niegállapitani 

 valami határozott vonulási irányt. Az 

 Übedszka-baráhan levő génitclepen megjelölt 

 génieknél ugyanez az eset tordult elő. Az 

 első kézrekerült példányok északnyugati és 

 északkeleti irányban távoztak a teleptől s 

 csak később mutatkozott a délnyugati vonu- 

 lási irány. 



Ez a téltünő jelenség azonban egyáltalá- 

 ban nem lepett meg, mert a gémekre vonat- 

 kozó vonulási adatok feldolgozásából szerzett 

 tapasztalataim révén már előre is el voltam 

 erre készülve. Ugyanis az érkezési adatok 

 alapján eddigelé még a legkisebb törvény- 

 szerűséget se lehetett kimutatni a gémek 

 vonulására nézve s ezt nem magyarázhattam 

 mással, mint a gémek ismeretes kóborlási 

 hajlamával, a mely viszont specziális táplál- 

 kozási é,s fÉszkdésl ■viszonyaik kovetkezinénye^ 



Természetesen korai volna még az eddigi 

 anyag alajiján behatóbb következtetésekbe 

 bocsátkozni, de mindenesetre újból is meg 

 kell állapitanom azt az örvendetes tényt, 

 hogy a közvetlen kísérlet ebben a negativ 

 eredményben is tökéletesen igazolja az érke- 

 zési adatok feldolgozása alajyau szerzett 

 tapasztalatokat. Tehát ebben az esetben is 

 kiderül, hfigy a két kutatási nuidszer kölcsö- 

 nösen igazolja és kiegészíti egymást 



Dankasii'ál.y — Larus ridibundus, L. Csupa 

 fióka, valamennyi a velenczei tavi sirálytele- 

 pen lett meg;jelölve 1909 június 4-én. 



1. Jelöltem 1069 számú sirálygyűríível, 

 elejtették 1909 július 25-én Érden, Fejér 

 megyében, -{Q kilométernyire északkeleti 

 irányban a Duna mellett. Az adatokat és a 

 gyűrűket Gammei, Alajos úrnak köszönjük. 



2. Jelöltem az 1025 számú sirálygyűrűvel, 

 elejtette Klieql Sándor úr 1909 augusztus 

 7-én Báta tolnamegyei, dunanienti község- 

 ben, 125 kilométernyire déli irányban. 



3. Jelöltem az 1187. számú sirálygyűrűvel, 

 elejtette 1909 szeptember 5-én Bittmann 



Aquila XIII. pag. 92-93. 



liimmclsrichtungen hin zerstreuen, so dass es 

 auf Grund der bisher erbeuteten Exemplare 

 unmöglich ist, eine bestimmte Zugsrichtung 

 festzustellen. Hei den in der Obedszka-Bara 

 gezeichneten Reihern wiederholte sich genau 

 derselbe Fall. Die ersten erbeuteten Exem- 

 plare entfernten sich in nordwestlicher und 

 nordöstlicher liichtung von der Kolonie und 

 erst später machte sich die südwestliche 

 Zugsrichtung bemerkbar. 



Diese aurtallende Erscheinung überraschte 

 mich jedoch durchaus nicht, indem ich durch 

 die bei der Bearbeitung der Ankunftsdaten 

 über die Reiher gemachten Erfahrungen schon 

 darauf \orbereitet war. Auf Grund der An- 

 kunftsdaten konnte nämlich bisher auch niihi 

 die geringste Gesetzmässigkeit über den Zug 

 der Reiher nachgewiesen werden, unii konnte 

 ich dies nicht anders erklärlich machen, als 

 durch das bekannte Streichen der Reiher, 

 wris eilte FoUje ihrer speziellen Nist- und Er- 

 ììahrmit/siceise ist. ' 



Natürlich wäre es noch verfrüht sicli auf 

 Grund des bisherigen Materiales in eingehen- 

 dere Schlussfolgerungen einzulassen, doch 

 möchte ich jedenfalls auch hier die erfreu- 

 liche Tatsache konstatieren, dass der Ver- 

 such auch in diesem negativen Falle die auf 

 Grund der Bearbeitung von Ankunftsdaten 

 erhaltenen Resultate vollkommen bestätigt. 

 Es erhellt auch aus diesem Falle, dass sich 

 die beiden Forschuugsniethoih'u gegenseitig 

 ergänzen und rechtfertigen. 



Laclnnöve — Larus ridibundus, L. Lauter 

 Nestjunge, gezeichnet am 4. Juni 1909, in 

 der Mövenkolonie des Sees von Velencze. 



1. ^\'urde mit dem Möveni'iug Nr. 1069 

 von mir gezeichnet; erlegt am 25. Juli in 

 Érd, Komitat Fejér, 80 Kilometer nordöst- 

 lich an der Donau. Das Datum und den 

 Ring verdauken wir Herrn Alois Gammel. 



2. Wurde mit dem Mövenring Nr. 1025 von 

 mir gezeichnet ; erlegt von Herrn Alexander 

 Kliegl am 7- August 1909, in Báta, Komitat 

 Tolna, an der Donau, 125 Kilometer südlich 

 von der Kolonie- 



3. Wurde mit Mövenring Nr. 1187 von mir 

 gezeichnet ; erlegt am 5. Septemper 1909 

 von Herrn Stephan Bittmann in Fereg, Koni. 



' Aquila XIII. p. 92-93. 



