273 



Az utóbbi terület elég kedvező a géniek 

 fészkelésére, a nádas, a melyben a fészkek 

 vannak, oly sűrű, hogy még a legügyesebb 

 halász számára is csak igen nagy fáradság- 

 gal járható. A fészkek ebben a nádrengeteg- 

 ben szerte széjjel vannak szórva, úgy hogy 

 a gyökeresebb irtás a legnagyobb nehézsé- 

 gekkel járna. Éppen ezért remélhető, hogy 

 a telep nemcsak hogy fönmarad, hanem, az 

 eddigi gyarapodás után is ítélve, idővel még 

 népesebbé is válik majd. 



Úgy látszik, hogy a Pi-'ennigberoer szerint 

 eliddözött Phalaerocorax carho megint meg- 

 kísérli a visszatelepülést ; legalább az idén 

 nagy számban látták a vémelyi Üunaágban. 

 Magam nem juthattam oda, s teljesen meg- 

 bízható híreket se szerezhettem a fészkelés- 

 ről, de az előfordulás időpontját és tömeges- 

 ségét tekintve kétségtelennek kell tartanom, 

 hogy fészkelés czéljából ismét visszatele- 



pedtek. 



A liikácsfalvi Fehértó és környéke. A Bal- 

 DAMUS* gyönyörű leírásai révén világszerte 

 híressé vált „Fehér mocsár" hajdani terüli tén 

 manapság már rétek és legelők vannak, s 

 éppen csak a legmélyebb helyeken szivárog 

 egy-egy mocsaras ér, a mely aztán még elég 

 sűrűn látogatott gyülekező helye a környék 

 vízi madárvilágának. Habár az ősmocsárral 

 együtt eltűntek azok a mérhetetlen madár- 

 tömegek, a melyek ezt az annak idején szinte 

 megközelíthetetlen nádrengeteget benépesítet- 

 ték, azért jelenleg még mindig elég gazdag 

 és változatos a madárvilág. A Béga-folyó ár- 

 területein levő régi füzesek valósággal hem- 

 zsegnek az apró énekesektől, s a „Carska 

 bara" nevű nagykiterjedésű mocsár nádasai- 

 ban és partmenti füzes erdeiben még ma is 

 nagyszámú madár t;ilál megélhetést és fész- 

 kelési alkalmatosságot. 



Ornithologiai szempontból azonban kétség- 



' Beiträge zur Natuige.schichte einiger dem S. -Osten 

 Europas angehörenden Vögel. Nauman.via 1801, II. 

 liiz&t, pag. 73 etc. 

 Aquila XVI. 



Das zweilgenannte Gel)iet ist ziendich gün- 

 stig für das Nisten der Reiher ; der Rohr- 

 wald, in welchem die Horste stehen, ist so 

 dicht, dass er selbst von den geschicktesten 

 Fischern nur mit grösster Mühe befahren 

 werden kann. Die Horste sind in diesem 

 Rohrwalde überall zerstreut, so dass eine gründ- 

 lichere Zerstörung derselben mit den grössten 

 Schwierigkeiten verbunden wäre. Eben des- 

 halb ist es zu erhoifen, dass diese Kolonie 

 nicht nur erhalten bleibt, sondern nach dem 

 bisherigen Zuwachse zu urteilen, mit der Zeit 

 noch volkreicher werden wird. 



Wie es scheint versucht auch Phalacroco- 

 rnx carho, welcher nach Pennigberger ver- 

 trieben wurde, sich wieder anzusiedeln ; diese 

 Art wurde wenigstens iieuer in der Vémelyer 

 Donau in grosser Anzahl gesehen. Ich selbst 

 konnte nicht dorthin gelangen, ebenso konnte 

 ich auch keine unbedingt verlässlichen Nach- 

 richten über das Brüten erhalten, doch glaube 

 icli mit Hinsicht auf den Zeitpunkt und die 

 Massenhaftigkeit des Vorkommens mit Be- 

 stimmtheit annehmen zu können, dass sich 

 diese Art behufs Nistens wieiler angesiedelt hat. 



Der Fehértó von Liikácsfalva und dessen 

 Umgebung. Auf dem einstigen Gebiete des 

 durch die herrliche Beschreibung von Balda- 

 Mus^ weitberühniten „Weissen Morastes" be- 

 tinden sich derzeit nur mehr ^^'iesen und 

 Viehweiden, und nur an den tiefsten Stellen 

 sickert hie und <la ein versumpfter ^^'asser- 

 lauf, welcher dann einen noch ziemlich häutig 

 besuchten Sammelplatz der Sumpfvogelwelt 

 der Umgebung bildet. Obwohl mit dem Ur- 

 sumpfe auch jene ungeheuren \ogelmassen, 

 welche diesen seinerzeit fast unnahbaren 

 Rohrwald bevölkerten, verschwunden sind, 

 so existiert hier heutzutage noch immer eine 

 ziemlich zahl- und abwechslungsreiche Vogel- 

 welt. Die alten Weidenbestände auf den In- 

 undationsgebieten des Begaflusses wimmeln 

 fast von den kleinen Singvögeln und in den 

 Röhrichten sowie den Uferwaldungen des 

 ausgedehnten „Carska bara"- Sumpfes linden 

 auch heute noch viele Vögel Darkommen und 

 Brutgelegenheit. 



Ornithologisch ist jedoch unzweifelhaft der 



' Beiträge zur Xaturgcschichte einiger dem S.- 

 Osten Europas angehörenden Vögel. Naumannia, 1851 

 Heft II. p. 73 etc. 



