274 



telenül a Fehértó a legérdekesebb terület. 

 Ez a nagykiterjedésű javarészt {gyönyörű 

 magas és sűrű nádasokkal benőtt vizfcliilet 

 jelenleg mintaszerűen berendezett és kitűnően 

 jövedelmező halastó, a melyen csak valame- 

 lyes kímélet és védelem mellett gyönyörű vízi 

 madárfannát lehetne föntartaní. 



A legintenzívebb pnsztítás daczára is évról- 

 évre sok Anlea purpurea, Ardea cinerea és 

 Nyctieorax nyeticorax fészkel a területen. A tó- 

 pásztorok minden egyes gémtojásért 4 fillért 

 kapnak, s a míg a nádas kevésbbé magas 

 és sűrű, addig állandóan fészkek után járnak, 

 úgy hogy a gémek első költése majdnem biz- 

 tosan elpusztul. A gémek ennek daczára se 

 hagyják el az egyébként rendkívül kedvező 

 területet, mert már a második költés részben 

 sikerül, minthogy ilyenkor már oly sűrű a 

 nádas, hogy csak a legnagyobb erőkifejtéssel 

 lehet benne járni. 



Elsőrangú ornithologiai nevezetessége ennek 

 a tónak azonban az Ardea alba fészkelése. 

 LowiESKR Imre úrtól nyert értesülés szerint az 

 idei tavaszon 5 — 6 pár jelentkezett, a melyek 

 még június 23-án is ott voltak : a tópásztorok 

 bemondása szerint már több éven át fész- 

 keltek a tavon, és tojáspusztitásaik alkalmá- 

 val már megtalálták ennek a fajnak a fészkét 

 és tojását is. A fertőtavi és kisbalatoni tele- 

 pek mellett ez volna hazánkban a harmadik 

 hely, a hol még biztosan fészkel a var/y kócsag. 

 s így természetesen minden orníthologusban föl- 

 ébred a vágy, hogy ez a telep is lehetőleg 

 megmentessék. Remélhető is, hogy Lowieser 

 iMRÉ-nek idevonatkozó fáradozásait siker fogja 

 koronázni, s hogy az écskai uradalom leg- 

 alább erre a csekély számban előforduló, tehát 

 a halászatra csak igen kis mértékben káros 

 gémfajra kimondja majd a kíméletet. 



Minthogy a rendelkezésemre álló rövid időt 

 teljesen lefoglalták a gémjelölési munkálatok, 

 azért kevés figyelmet szentelhettem a tó egyéb 

 madárvilágának. Fészkelve találtam még a 

 következő fajokat : Circus aeruginosus, Acro- 

 cejíhalus streperus és arnndinaceus, Colymhus 



Fehértó (Weisser See) das interessanteste 

 Gebiet. Dieser ausgedehnte, zum grössten 

 Teile mit herrlichen hohen und dicliten Kohr- 

 wäldern bestandene See ist derzeit ein mu- 

 sterhaft eingerichteter und ausgezeichnete 

 Erträge liefernder Fischteich, auf welchem 

 bei einiger Schonung und Pflege eine herr- 

 liche Wasservogelfauna erhalten werden 

 könnte. 



Trotz der intensivsten Verfolgung nisten 

 von Jahr zu Jahr viele Ardea purpurea, Ar- 

 dea cinerea und Nyeticorax nyeticorax auf 

 dem See. Die Teichhüter erhallen 4 Heller 

 für jedes Reiherei und solange das Rohr noch 

 nicht allzu hoch und allzu dicht ist, be- 

 finden sie sich beständig auf der Suche nach 

 Nestern, so dass die erste Brut der Reiher 

 fast sicher zugrunde geht. Die Heiber ver- 

 lassen jedoch trotzdem nicht das ansonsten 

 äusserst günstige Gebiet, da die zweite Brut 

 wenigstens teilweise schon zu gelingen pflegt, 

 indem der Rohrwald zu dieser Zeit schon 

 so (liclit is, dass man nur mit der grössten 

 Anstrengung darin fortkouiitieii kann. 



Die hervorragendste ornitliologistdie Merk- 

 würdigkeit dieses Gebietes ist jedoch das 

 Brüten von Ardea alba. Nach der von Herrn 

 Emerich Lowieser erhaltenen Nachricht erschie- 

 nen im heurigen Frühjahre 5 — 6 Paare, wel- 

 che auch noch am 28. Juni hier waren; laut 

 der Einsage der Teichhüter nisten sie sclnni 

 seit einigen .lahren auf diesem See und fan- 

 den sie während ihrer Sammelzüge auch 

 Nest und Eier dieser Reiherart auf Neben 

 den Kolonien im Fertő und Kisbalaton wäre 

 dies die dritte Örtlichkeit iu Ungarn, wo der 

 Edelreiher noch mit Sicherheit brütet, und 

 dürfte daher in jedem Oruithologen der Wunsch 

 laut werden, dass auch diese Kolonie erhalten 

 bliebe. Hoffentlich werden die diesbezüglichen 

 Bemühungen von Emerich Lowieser von Erfolg 

 begleitet werden, und dürfte die Herrschaft 

 von Ecska wenigstens dieser in geringer An- 

 zahl, deshalb auch für die Fischerei nur in 

 unbedeutendem Masse schädlichen Heiherart 

 Schonung angedeihen lassen. 



Indem die zur Verfügung stehende kurze 

 Zeit ganz ich von den Markierungsarbeiten 

 in Anspruch genommen wurde, konnte ich 

 der übrigen Vogelwelt des Sees nur wenig 

 Aufmerksamkeit schenken. Als brütend wur- 

 den noch folgende Arten festgestellt: Circus 



