275 



eristatus, griseigena és fliiviatüis, Fiilica atra 

 Ardetta minuta. Ezenkívül gyakran hallottam 

 a Locustella iuscinioides-t, Emberiza schoeni- 

 clus-t lattimi sok Hgdrocheliilon nigra-t. Anas 

 büschas-t, Fuligiila ferina-t. Mindezek természe- 

 tesen csak alkalmi megfigyelések, a melyek 

 semmiképpen se adhatnak teljes képet a tó 

 madárvilágáról. 



Annyi azonban bizonyos, hogy a terület 

 igen alkalmas volna természeti emléknek, s 

 a nemes kócsag fészkelése már magában 

 véve is elég ok arra, hogy mint ilyen fen- 

 tartassék. A halászat czéljaira l)erendezett tó 

 nincs kitéve a lecsapolfatás veszedelmének, 

 s jelenleg a tavon kivül is még nagykiterje- 

 désű táplálkozási területek vannak a közel- 

 ben, ügy hogy a madárvilág táplálék tekin- 

 tetében nem volna tisztán a tóra utalva. Ép- 

 pen azért tán lehetséges volna a halgazdaság 

 érdekeinek kellő megóvása mellett is termé- 

 szeti emlékként megtartani ezt a természet- 

 rajzi viszonya révén erre nézve kiválóan al- 

 kalmas területet. 



A tiszadadai Merops apiaster-telep. Ez az 



életmódja és gyönyörű tollrnhája miatt egy- 

 aránt erősen üldözött madárfaj is hovatovább 

 mindig gyérebbé válik hazánkban, úgy hogy 

 már itt is elérkezett annak az ideje, hogy 

 az egyes telepeket számon kell tartani, ne- 

 hogy egyszerre csak eltűnjön az utolsó is, 

 még mielőtt kísérletet tehettünk volna annak 

 megmentésére. 



Jelenleg mindössze három telepről van biztos 

 tudomásunk. Egyik a paulisi,^ második atiteli,' 

 harmadik a tiszadadai. Néhány évvel ezelőtt 

 népes telep volt Fehértemplom' közelében a 

 Karas-folyó meredek partjaiban ; nincs azon- 

 ban biztos tudomásunk arról, hogy megvan-e 

 még vagy sem. 1908. évben ca 100 párból 

 álló telep volt Etfalva* mellett az Olt-folyó 



' Fényes D. Merops apiaster (L.) telop. Aquila XIV. 

 p. 337. 



- L. idevonatkozólag Lovvirmkr I. közleményét az 

 idei Aquila apró közleményei között. 



' Wacuenhdsiín Antal szóbeli közlése. 



' Éhik Gy, szóbeli közlése. 



aeriiginosus, Acrocephalus slrepems und arun- 

 dinaceus, Colgmhus griseigena, eristatus und 

 fiuviatilis, Fidica álra, Ardetta minuta. Ausser- 

 dem wurden Lociisfella luscbnoidcs und Em- 

 hcriza sclioeniclus häutig gehört und sah ich 

 viele Hydrochelidon nigra, Anas hoschas und 

 Fuligida ferina. Es sind dies natürlich nur 

 gelegentliche Beobachtungen, welche keines- 

 wegs ein vollständiges Bild über die Vogel- 

 welt des Sees ergeben können. 



So viel steht jedoch fest, dass sich dieses 

 Gebiet ausserordentlich als Naturdenkmal 

 eignen würde, und dass das Brüten des Edel- 

 reihers schon an und für sich genügt dasselbe 

 als solches zu erhalten. Indem der See als 

 Fischteich eingerichtet wurde, ist derselbe 

 nicht durch das Schicksal der Trockenlegung 

 bedroht; ausserdem befinden sich derzeit auch 

 noch neben dem See ausgedehnte Nahrungs- 

 gebiete in der Nähe, so dass die Yogelwelt 

 bezüglich der Nahrung nicht gänzlich auf den 

 See angewiesen wäre. Eben deshalb wäre es 

 vielleicht möglich neben der Wahrung des 

 Fischereiinteresses dieses infolge seiner natur- 

 historischen Verhältnisse dazu äusserst ge- 

 eignete Gebiet als Naturdenkmal zu erhalten. 



Die Merops apiaster-Kolonie in Tiszadada. 

 Diese infolge ihrer Lebensweise als auch ihres 

 herrlichen Gefieders wegen stark verfolgte Vo- 

 gelart wird mit der Zeit auch immer seltener 

 in Ungarn, so dass auch hier die Zeit schon 

 herangekommen ist, die einzelnen Kolonien in 

 Evidenz zu halten, damit nicht vielleicht 

 schon die letzte verschwunden sei^ bevor noch 

 ein Versuch zu ihrer Erhaltung gemacht wer- 

 den konnte. 



Derzeit haben wir nur von drei Kolonien 

 sichere Kenntnis. Eine besteht in Paulis,' 

 die andere in Titel,''' die dritte ist diejenige 

 in Tiszadada. Vor einigen Jahren befand sich 

 eine volkreiche Kolonie unweit Fehértemplom 

 in den Steilufern des Karasflusses,'' doch ha- 

 ben wir keine sichere Kenntnis, ob dieselbe 

 noch vorhanden ist. Im Jahre 1908 befand 

 sich eine aus zirka 100 Paaren bestehende 

 Kolonie in Étfalva* in den Steilufern des 



' Fénye,s D. Merops apiaster L. -Kolonie. Aquüa 

 XIV, p. 337. 



" Siehe diesbezüglich die Mitteilung von Lowieser 

 E. in den kleinen Mitteilungen der heurigen Aquila. 



' Mündliche Mitteilung von A. v. Wachenhüsbn. 



* Mündliche Mitteilung von J. Ebik. 



35* 



