284 



hogy annyi fecske segített a !<arat hordani, 

 hogy alig fértelt némelykor a fészekhez, a 

 mely ily módon már déhitánra elkészült. Ez 

 az eset annyira meghatotta a gazda', hogy 

 a fészket nem bántotta többé. 



Ricz Béla. 



Anyáskodó giilyatestvér. Harón (Hunyad 

 m.) régebben rendesen fészkelt 1 — 2 gólya- 

 pár, az 1907 és 1908. években azonban tel- 

 jesen kimaradtak. 19Û9-ben újból megjelent 

 1 pár, a mely azonban a lakosság riasztga- 

 gatása köi'etkeztében csak igen későn és 2 

 tojásának idő előtti letojása után tudott fész- 

 kelőhelyre szert tenni. 



A késői költés miatt a fiókák nem fejlőd- 

 hettek ki teljesen az elvonulás időszakáig; a 

 szülők pedig augusztus 25-ike táján tényleg 

 elköltöztek, mitsem törődve a nagy útra még 

 képtelen fiaikkal, a melyeket időközben 

 gyűrűkkel megjelöltem. Az egyiket ugyan 

 bírta már a szárnya, de a másik ki sem 

 mozdult a fészekből. Ekkor az erősebb gólya- 

 fióka vállalta magára a szülők szerepét s 

 oly buzgón anyáskodott gyámoltalan testvére 

 körül, hogy szinte fölös mennyiségben hordta 

 neki a táplálékot a fészekbe. 



Szeptember 10 körül szárnyra kelt a gyön- 

 gébb fióka is, de az 5—6 kilométernyire 

 fekvő Marossolymos községben élve elfogták 

 s Dévára hozták, a hol ma is fogságban 

 tartják. Az anyáskodó gólvaíiókát még 8 — 10 

 napig látták a harói réteken, azóta azonban 

 neki is nyoma veszett. 



Dr. Gaál István. 



Sziklatalon fészkelő házi fecskék. A 



Retyezát hegységnek 1900 — 2100 tengerszín- 

 feletti magasságok között elterülő régiójának 

 egyes sziklacsoportozatain, nevezetesen a 

 Stetiidete és Pallina hegységek Komániával 

 határos részén minden nyáron több pár 

 Chelidonaria vArhiea (L.) fészkel. Rendkívül 

 érdékes jelenség a mi házi fecskénk nyilaló 



men, dass sic manclini;il gar nipht alle an 

 das Nest herankommen konnten, welches in- 

 folgedessen schon am Nachmittage fertig war. 

 Der Fall rührte den Eigentümer derartig, 

 dass er das Nest fernerhin verschonte. 



Béla v. Rácz. 



Mutterstelle vertretendes StorchüeschMÍ- 

 sterpaar. In Haró (Kom. Hunyad) brüteten 

 früher regelmässig 1 — 2 .Storchpaare, in den 

 Jahren 1907 und 1908 blieben sie fedoch 

 vollständig aus. Im Jahre 1909 erschien 

 wieder ein Paar, welches jedoch von den 

 Bewohnern verscheucht, erst sehr spät und 

 erst nach dem vorzeitlichen Legen von 2 

 Eiern einen Nistplatz beziehen konnte. 



Infolge der späten Brut konnten sich die 

 Jungen bis zur Zeit des Wegziehens nicht 

 vollkommen entwickeln ; die Eltern zogen 

 auch ungefähr am 25. August tatsächlich 

 weg, oline sich um die zur grossen Reise noch 

 gänzlich unfähigen Jungen, welche ich unter- 

 dessen beringt hatte, im mindesten zu küm- 

 mern. Das eine war zwar schon flugfähig, 

 das andere konnte sich jedoch noch nicht 

 von dem Neste erheben. Da übernahm das 

 stärkere Junge die Rolle der Eltern und 

 vertrat die Mutterstelle bei seinem unbehol- 

 fenen (lesehwisterpaare mit solchem Eifer, 

 dass es ihm fast in übermässiger Menge Nah- 

 ning in das Nest trug. 



Ungefähr am 10. September flog auch das 

 schwächere Storchjunge ab, doch wurde das- 

 selbe in der 5 — 6 Kilometer entfernten Ge- 

 meinde Marossolymf)S lebend gefangen und 

 nach Déva gebracht, wo es sich noch heute 

 in Gefangenschaft befindet. Das Mutterstelle 

 vertretende Storchjunge wurde noch 8 — 10 

 Tage auf den Wiesen von Haró gesehen, 

 seitdem aber ist auch dieses verschwunden. 



Dr. Stbfan v. Gaál. 



AnFelsenwänden nistende Mehlschwalben. 



An einzelnen Felsenpartieen des Ketyezát- 

 gebirges, welche sich in der Region von 

 1900 bis 2100 Meter Höhe befinden, nament- 

 lich an den mit Rumänien benachbarten Tei- 

 len der Stenulete- und Faltina-Berge nisten 

 in jedem Sommer mehrere Paare von Gheli- 

 iJonnria iirinea (L.). Die über die Stein- 



