800 



Július havában inaí-aiii is fent járván a 

 .Szepességen, alkalmam volt meggyőződni a 

 kercsztcsőrűek valóban inváziószerű beözön- 

 léséről. Ekkor már a kiiltöhli szaklapok is 

 hírt adtak a madár tömeges előfordulásáról 

 a legkülönbözőbb vidékeken. Siettünk tehát 

 ornithologusaink figyelmét erre a mozgalomra 

 felhívni, de jóllehet felhívásunk csaknem 

 valamennyi szaklapban megjelent, még sem 

 kaptunk tömegesebben híreket. Azonban az 

 aránylag csekély egybegjiilt anyag között, 

 melyet az alábbi összeállításban közölhetek, 

 mégis érdekes megfigyeléseket találhatunk, 

 különösen a táplálékra nézve. 



Előbb azonban néhány általánosabb adatot 

 akarok felhozni. A keresztcsőrű rendesen 

 szokott költeni a Kárpátok egész, vonulatá- 

 ban, úgy hogy minden esztendőben láthatni 

 egyeseket a Kárpátok rengeteg fenyveseiben. 

 Némely esztendőben azonban jóval megszapo- 

 rodik a számuk, rendesen együtt jár ezzel a 

 fenyők bő toboztermése is. Eleinte csak egyes 

 csapatokat látni, melyek mintegy felderítő 

 szolgálatot végeznek s ha ezek bőséges táp- 

 lálékra találnak, akkor óriási mennyiségben 

 özönlenek be. Első megjelenésök június köze- 

 pére esik, július végén és augusztus elején 

 vannak legtöbben, szept. és októberben lassan 

 elszélednek, de néha még deczemberben is 

 látni kisebb csapatokat, értem ez alatt persze 

 mindig az idegeneket. 



Rendesen a kisebbik forma Loxia curvi- 

 rostra L. látogat el hozzánk, melynek társa- 

 ságában néha a szalagos keresztcsőrű Loxia 

 infasciata Brhii. is mutatkozik, így pl. 1889 ben. 

 Ritkábban a nagyobbik forma Loxia pytiopsit- 

 tacus Buchst, látogatja hazánkat, így 1908-ban 

 rengeteg mennyiségben lepte el a Özepesség 

 fenyveseit majdnem kizárólag az erdei fenyő 

 terméséből táplálkoztak ; 1906-ban ismét 

 megjelent Loxia curvirostra L.-vel együtt, de 

 már sokkal kisebb számban, míg 1905-ben 

 tiszta Loxia cumrostra L. csapatok voltak 

 láthatók a Szepességen. Idei beözönlése is 

 ügy látszik tiszta Loxia curvirostra L.-ből 

 állott, legalább az általam megvizsgált példá- 

 nyok mind ehhez a fajhoz tartoztak, ámbár, 



lm Jtdi besuchte ich selbst die „Szepes- 

 ség" und nun konnte ich mich über das wahr- 

 lich invasionsartige llinciiistreifen der Kreuz- 

 schnäbel ])ersönlich überzeugen. Um diese 

 Zeit gaben auch schon die ausländischen 

 Fachzeitschritten Kunde von dem massenhaf- 

 ten Erscheinen dieser Vögel in den verschie- 

 densten Gegenden. Nun beeilten wir uns, unsere 

 Ornitliologen auf diese Invasion aufmerksam 

 zu machen, alier obzwar unsern Aufruf fast 

 alle einheimischen Fachblätter brachten, l)e- 

 kamen wir doch nicht besonders viele Nach- 

 richten. Jedoch auch in dem verhältnismässig 

 wenigen eingelaufenen Materiale, welches ich 

 in der unteren Zusammenstellung mitteile, 

 finden wir interessante Beobachtungen, beson- 

 ders was die Nahrung anbelangt. 



Vorerst will ich jedoch einige allgemei- 

 nere Daten mitteilen Die Kreuzschnäbel brü- 

 ten regelmässig in dem ganzen Zuge der Kar- 

 pathen, so dass einzelne fast jedes Jahr in den 

 ausgedehnten Xadelliolzwaldungen dieses Ge- 

 birgszuges zu sehen sind. Es gibt jedoch Jahre, 

 wo sie Aveit häufiger sind ; gewöhnlich tragen 

 in solchen Jahren die Nadelbäume reichlich 

 Zapfen. Anfangs sieht man nur einzelne Flüge, 

 welche das Terrain sozusagen einer Reko- 

 gnoszierung unterwerfen und wenn sie reicli- 

 lich Nahrung finden, in ungeheuren Mengen 

 hineinstreifen. Ihr erstes Erscheinen beginnt 

 anfangs Juni ; Ende Juli und anfangs August 

 sind sie am häufigsten, im September und 

 Oktober zerstreuen sie sich langsam, aber 

 manchesmal sieht man noch im Dezember 

 kleinere Flüge, — immer die fremden ver- 

 standen. 



Gewöhnlich besucht uns die kleinere Form 

 Loxia curvirostra L., in deren Gesellschaft 

 manchesmal der weissbindige Kreuzschnabel 

 Loxia hifasciata Brhm. erscheint, z. B. 1889. 

 Seltener besucht Ungarn die grössere Form 

 Loxia pyiiojisitlacHS Bkchst., so erschienen 

 sie 1903 in ungeheurer Menge in den Nadel- 

 holzwaldungen der „Szepesség", fast aus- 

 schliesslich von Kiefernsanien sich ernährend. 

 Im Jahre 1906 erschienen sie wieder mit 

 Loxia curvirostra L. zusammen, aber schon 

 in weit geringerer Zahl, 1905 jedoch zeigten 

 sich reine Loxia curvirostra-Vinge in der 

 „Szepesség". Auch die heuer hereingekom- 

 menen scheinen lauter L. curvirostra gewe- 

 sen zu sein, wenigstens gehörten alle von 



