821 



is a vezetéîse alatt működő s cddigtílé le;^- 

 tiikéletesebb oroszországi megfigyelő hálózatot. 



Ih-. Levaiidcr K.M. Allatiiliacnoloiriai iih'í;- 

 liíí.velések Finnországban liM>7-ben. Bidrag 

 till kiinnedora af Finlands Natur och Folk. 

 ti7. füzet, 8. szám. Helsingfors 1909. I 90 

 lap. I térkép. 



Már két ízben ismertettem' ezeket a tinn- 

 országi és az egyetemes oniithophaenolo- 

 giára oly kiválóan fontos évi jelentéseket s 

 hogy megint lij'oól szó esik róluk, annak az az 

 oka. hogy dr. Lrvanuer K. M., e jelentések 

 érdemes szerzője, az 1907. évi jelentésben 

 teljesen szakított a régi Iciimatologiai irány- 

 zattal és tudatosan rátért az ormlliophneno- 

 logia terére. Ennek az örvendetes és fontos 

 lépésnek az volt a következménye, hogy tel- 

 jesen és határozott előnyérc megváltozott a 

 jelentés berendezése. 



Az adatok már nem az állomások, hanem 

 a metígyelt fajok sorrendjében vannak kö- 

 zölve s evvel meg van adva a mód az egyes 

 fajok felvonulásának némi jellemezésére. A 

 jobban megfigyelt fajoknál már tényleg ott 

 is találjuk a tavaszi felvonulás rövid jellem- 

 zését, az egész jelentés végén pedig az 1907. 

 évi finnországi tavaszi vonulás lefolyása me- 

 teorológiai adatok kapcsán van ismertetve és 

 megvilágítva. 



A jelentés elején ott találjuk a pontos 

 földrajzi koordinátokkal ellátott megfigyelő 

 állomások jegyzékét s az adatok már az 

 egyes vidékek szerint vannak csoportosítva 

 — igaz. hogy még nem földrajzi területek, 

 lianem a közigazgatási tartományok szerint. 

 Hiányzik még az adatoknak zónákba vaio 

 csoportosítása, az országos középszámok ki 

 számítása és ezek összehasonlítása a törté- 

 nnti középszfinioicknl. de megállapítható, hogy 

 nagyjában a Kir. M. 0. K. idevágó jelen- 

 tései szolgáltak mintául. 



Az adatoknak ez a közlési módja egyelőre 

 még csak közeledik ahhoz, a mit földolgozás 

 alatt értünk s habár a múlthoz képest óriási 

 a haladás, még mindig nem alkalmas arra. 



Husslands nicht nur aufrechterhalten, sondern 

 auch noch erweitert werde. 



Dr. K. M. Levander: Tierpliaenologisclie 

 lieubachtungen in Finnland im Jalirganu; 

 1907. Bidrag tili kännedoni af Finlands Natur 

 och Folk. II. 67. Nr. S Helsingfors 1909. 

 Pag. l— 90, mit 1 Karte. 



Diese für diefiniüsche und allgemeine Ornitho- 

 phaeuologie so wichtigen Berichte wurden hier 

 schon zweimal besprochen.' und dass dies- 

 mal wieder auf dieselben hingewiesen wird, 

 gründet sich auf den Umstand, dass Dr. K. 

 M. Lev.\nder, der verdienstvolle Verfasser die- 

 ser Berichte im Jahrgange 1907 V(dlkommeu 

 mit der alten kUmatologischen Kichtiing brach, 

 und bewusst das Gebiet der Ornithophaeno- 

 logie betrat. Die unmittelbare Folge dieses 

 erfreulichen und wichtigen Vorgehens war, 

 dass sich die Einrichtung des Berichtes voll- 

 ständig und in sehr vorteilhafter Weise ver- 

 änderte. 



Die Daten sind nicht mehr nach den Sta- 

 tionen, sondern in der Reihenfolge der be- 

 obachteten Arten publiziert, wodurch zugleich 

 die Möglichkeit zur Zugscharakteristik der ein- 

 zelnen Arten gegeben ist. Bei den besser be- 

 obachteten Arten ist tatsächlich auch schon 

 eine kurze Zugscharakteristik vorhanden, und 

 am Schlüsse des ganzen Berichtes ist der 

 \' erlauf des Frühjahrszuges von 1907 in Finn- 

 land an der Hand meteorologischer Daten 

 behandelt und beleuchtet. 



Gleich am Anfange des Berichtes finden 

 wir das Verzeichnis der Beobachtungsstatio- 

 nen, welche mit genauen geograjthischen Koor- 

 dinaten versehen sind, und ausserdem sind 

 die Daten schon nach den einzelnen Gebie- 

 ten gruppiert — zwai' noch nicht nach geo- 

 graphischen Gebieten, sondern nach admini- 

 strativen Bezirken. Es fehlt auch noch das 

 Gruppieren der Daten nach Zonen, das Be- 

 rechnen der Landesmittel und das Vergleichen 

 derselben mit den imtorischen. Mittelwerten. 

 doch ist es ersichtlich, dass im allgemeinen 

 die diesbezüglichen Berichte der königl. l'. 

 0. C. als Vorbild dienten. 



Diese Pnblikationsweise der Daten nähert 

 sich vorläufig erst dem, was wir unter He- 

 arheitunq verstehen, und obzwar der Fortschritt 

 der Vergangenheit gegenüber ein ungewöhn- 



' Aquila Xni pag. 237 és XIV. pag 345. 

 .Aquila XVI. 



Aquilit XIII. pag. 237 ui.d Aquila XIV. p. 34."). 



41 



