322 



hogy Finnország oruithophaenologiai viszo- 

 nj'airól kellő tájékoztatást nyújtson s evvol 

 lehetővé tegye azösszeliasonlítást más tfiiiloick 

 vonulási viszonyaival. így például remlkíviil 

 érdekes volna niegtuilni, hogy a Magyar- 

 országon már teljes biztossággal megállapi- 

 tott vonulási typusok I''innországban is tül- 

 találhatók-e ? A bajor niegfigyelésckból és 

 földolgozásokból meg lehetett állapítani azt,' 

 hogy a két egymástól oly különböző orografiai 

 viszonyokkal bíró területen kisebb, egyelőre 

 az anyag elégtelenségében rejlő eltérésektől 

 eltekintve, az egyes fajok tavaszi fölvonulása 

 ugyanazokat a vonulási typusokat mutatja, 

 Levanber működése révén Finnországban is 

 már oda fejlődik az ornithophaeuologia, hogy 

 rövid idő múlva ezeket a kérdéseket is bele 

 lehet vonni a kutatás körébe. 



Az emiitetteken kivül még egyéb örvende- 

 tes és niülyreható változtatásokat mutat az 

 1907. évi jelentés. 19(KJ-ban még 41 volt a 

 megfigyelők száma, 1907-ben pedig már 70. 

 A megfigyelt fajok száma 150-re, az összes 

 vonulási adatok száma pedig körülbelül 

 1800-ra emelkedett. A vonulási adatok mellett 

 vannak még az áttelelésre, szaporodásra, 

 földrajzi elterjedésre vonatkozó adalékok is, 

 továbbá számon tartja az (jrszágban elejtett 

 megjelölt madarakat is, nevezetesen a Eossit- 

 tenben megjelölt dolmányos varjakat, a melyek- 

 nek egy része Finnországban fészkel. Bizo- 

 nyításra nem szorul, hogy ebből a szempont- 

 ból is fontos szolgálatokat végez a finnországi 

 oruithophaenologiai megfigyelő hálózat. 



Oly nagyarányú fejlődés mutatkozik min- 

 den téren, hogy a legszebb reményeket fűz- 

 hetjük a finnországi ornithologia jövőjéhez. 

 Dr. LEVANDER-nek maradandó érdeme lesz, hogy 

 megteremtette Finnország első ornithophae- 

 nologiai hiilózaíát s hogy fáradhatatlan műkö- 

 gésével örvendetesen fejlődő nagyjövőjű moz- 

 galmat indított meg a finnoiszági ornithologia 

 terén, melynek révén nemcsak szervesen 

 hozzákapcsolódik az egyetemes ornithologia 



Jiclicr i^f. blribt dieselbe noch immer unge- 

 eignet, über die ornithophaenologischen Ver- 

 hältnisse Finnlands gehörige Orientierung zu 

 bieten und damit den Vergleich mit den Zug.s- 

 verhältnissen anderer Gebiete zu ermöglichen. 

 So wäre es z. B äusserst interessant zu er- 

 fahren, ob die in Ungarn schon mit vollstän- 

 diger Gewissheit nachgewiesenen Zugstypen 

 auch in Finnland aufgefunden werden können ? 

 Aus denbayeiischeii Beobachtungen und Mear- 

 beitungen konnte näuilich nachgewiesen wer- 

 den,' dass auf diesen beiden orographisch so un- 

 gemein verschiedenen Gebieten von geringeren, 

 vorläufig noch in der L'nzulänglichkeit des Ma- 

 teriales begründeten Abweichungen abgesehen, 

 der Frühjahrszug der einzelnen Arten nach 

 den gleichen Zugstypen vor sich geht. Durch 

 das Wirken Levander8 entwickelt sicli die Or- 

 nithophaenologie auch in Finnland schon da- 

 hin, dass binnen kurzer Zeit auch schon diese 

 Fragen in den Bereich der Untersuchungen 

 gezogen werden können. 



Auser den erwähnten sind noch andere 

 tiefgehende und erfreuliche Veränderungen 

 an dem Bericht von 1907 ersichtlich. Im Jahre 

 1906 betrug die Anzahl der Beobachter 41, 

 im Jahre 1907 jidoch schon 70. Die Anzahl 

 der beobachteten Arten- stieg auf 150. die 

 Gesamtanzahl der Daten auf ungefähr 1800. 

 Neben den Zugsdaten sind noch Beiträge über 

 das IJberwintern, über die Fortpflanzung und 

 geographische Verbreitung vorhanden, und 

 ausserdem werden auch die im Lande angetrof- 

 fenen gezeichneten Vögel, namentlich die in 

 Kossitten markierten Xebelkräiwn, welche zu 

 einem Teile in Finnland brüten, in Evidenz ge- 

 halten. Es bedarf wohl keines Beweises, dass 

 das finnlänilische ornithophaenologische Be- 

 obachtungsnetz auch in dieser Beziehung 

 wichtige Dienste leistet. 



Es ist in jeder Hinsicht ein so grosser 

 Fortschritt zu bemerken, dass man bezüglicli 

 der Zukunft der Ornithophaenologie Finn- 

 lands die schönsten Hoffnungen hegen darf. 

 Es ist das bleibende Verdienst Dr.. Levax- 

 üers, dass er das erste (iriiithiiphaenolugische 

 Beobachtungsnetz linnlands begründete und 

 durch seine unermüdliche Tätigkeit eine er 

 freulich fortschreitende vielverheissende .Ak- 

 tion auf dem Gebiete der finnländischen 



' Aquila XIII. p 231. 



Aquila XIII. p. 231. 



