326 



N. B. KiNNEAR. A mozgiiloni c/.éljat, eszközeit, 

 kutatási irányát ós módját lefïjobban jellemzi 

 a megfigyelésre való tolhivás, a mely egyúttal 

 rövid átnézetes foglalatja niiiidannak, a mi 

 a teriilet vonulási viszonyairól jelenleg isme- 

 retes, a miért is megokoltnak látom annak 

 teljes szövegében való közlését. Ez a föl- 

 hívás a következő : 



,,A madárvonulás már több országban föl- 

 keltette a kutatók figyelmét, de tudomásunk 

 szerint Indiában és Burmában eddig semmi- 

 féle kísérlet sem történt e tünemény alapos 

 tanulmányozására. Ezért most a tisztelt tagok- 

 hoz fordulunk, hogy ebben a kutatásunkban 

 támogassanak ; kutatásaink főleg a következő 

 három pontra terjednek ki : 



,1. Megállapítandók azok az lítvonalak, 

 a melyeken téli vendégeink Indiába és Burmába 

 érkeznek, illetőleg a melyeken ismét hazafelé 

 vonulnak. 



„2. A téli vendégek eloszlása a téli szál- 

 láson, továbbá az ország határain belül fekvő 

 vonulási utak megállapítása, különös tekin- 

 tettel azokra a fajokra, a melyek még tovább 

 vonulnak dél felé. 



„3. Az egyes madárfajok lokális vonulása, 

 azaz helyváltoztatásuk India és Burma hatá- 

 rain belül." 



,.BiDDULPe, Scully és mások megtigyelései 

 a császárság északi és északnyugati részében 

 azt az eredményt adták, hogy a legnagyobb 

 része azoknak a madaraknak, a melyek a 

 hideg évszakban északról Indiába vonulnak, 

 az Indus, Kabul és Kurram folyók völgyeit 

 követik. Ugy látszik, hogy a Himalaya másik 

 végén nem történtek ilyesféle megfigyelések, 

 habár Hume, Bl.4nfoed, Oates, Davidson, Hodgson, 

 TicKELL, Godwin-Austin, Blytu és mások ész- 

 leletei némileg a mellett tanúskodnak, hogy 

 a vonuló madarak zöme a Bramaputra és 

 Irrawadi folyók völgyei mentén haladnak lefelé. 

 Ezeken kivül a vonuló madarak kisebb- 

 nagyobb mértékben követik mindazokat a völ- 

 gyeket, a melyek a Himalaya, Suleman és 

 más határhegységeken átvivő hágókkal vaniük 

 összefüggésben. 



H. H. Harrinoton, C. H. T. Withehkad. N. B. Kin- 

 NEAR. Zweck und Mittel der Aktion. Hichiuiig 

 und Methode der Forschung dürften vielleicht 

 am besten durch den Aufruf gi-kenir/.eichnet 

 werden, welcher auch zugleich eine kurze 

 Übersicht bietet, was über die Zngsverhält- 

 nisse des Gebietes bisher bekannt ist, wes- 

 halb ich eine Publikation desselben im Original- 

 texte für angezeigt halte. Dieser Aufruf lautet 

 folgendermassen : 



,.Der Vogelzug erregte schon in mehreren 

 Ländern die Aufmerksamkeit der Beobachter, 

 in Indien und Burma jedoch geschah unseres 

 Wissens bisher nicht der geringste Versuch 

 zur gründlichen Erforschung dieser Erschei- 

 nung. Wir wenden uns daher an die verehr- 

 ten Mitglieder um uns in diesem unseren Be- 

 streben beizustehen ; unsere Forschungen er- 

 strecken sich über die folgenden Punkte : 



„1. Es sind jene Zugstrassen zu bestimmen, 

 auf welchen unsere Wintergäste nach Indien 

 und Burma, oder von hier aus wieder heim- 

 wärts ziehen. 



,,2. Die Verteilung der Wintergäste auf diin 

 Winterquartiere, dann die Bestimmung der- 

 jenigen Zugstrassen, welche innerhalb der 

 Grenzen des Gebietes liegen, mit besonderer 

 Kücksicht auf jene Arten, welche noch wei- 

 ter südlich ziehen. 



„3. Die lokalen Bewegungen der einzelnen 

 Vogelarten, d. i. der Ortswechsel innerhall) 

 der Grenzen von Indien und Burma. 



„Die Beobachtungen von Biddulph, 8cui.ly 

 und anderen im nördlichen und nordwestli- 

 chen Teile des Kaiserstaates ergaben das 

 Resultat, dass der grösste Teil derjenigen 

 N'ogelarten, welche in der kalten Jahreszeit 

 vom Norden her nach Indien ziehen, den Fluss- 

 tälern des Indus, Kabul und Kurrani folgen. 

 Wie es scheint, geschahen am anderen Ende 

 des Himalaya keine derartigen Beobachtungen, 

 obwohl die Angaben von Hume, Bl.ìnkord, Oatrs, 

 Davidson, Hodgson, Tickell, Godwin-Austin, Blyth 

 und anderen einigermassen dafür zu sprechen 

 scheinen, dass der überwiegende Teil der 

 Vögel den Flusstälern des Brahmaputra und 

 Irrawadi entlang abwärts zieht. Ausser diesen 

 folgen die Zugvögel in grösserem oder gerin- 

 gerem Masse allen jenen Tälern, weh he mit 

 den über dem Himalaya. .Suleman und über 

 andere Grenzgebirge führenden Pässen in \'er- 

 binduns stehen. 



