328 



következtetéseket majd csak akkor vonunk 

 belőlük, ha már le^aláhb néliáiiy esztendő 

 megfigyelési anyaga áll majd rendelkezé- 

 sünkre. 



„A megfigyelési fajok megválasztásának 

 könnyítése czéljából alább adjuk az idevo- 

 natkozó madarak jegyzékét, és pedig a követ- 

 kező beosztás alapján." 



„1. Igazi vonulólc. - Palaearktikus fajok, 

 melyek főleg India határain túl fészkelnek." 



„2. Vonulók. — Palaearktikus fajok, melyek 

 főleg csak a Himalaya hegységben költenek. 



„3. Részleges ronrdók. 



„Minden egyes osztályból csak a jellem- 

 zőbb fajokat választottuk ki, de természetes 

 dolog, hogy a megfigyelés alkalmával minden 

 egyes fajt föl kell jegyezni." 



A megfigyelendő fajok jegyzéke rendkívül 

 terjedelmes, a szervezők tehát csak a legkép- 

 zettelib oniithologusok közreműködésére szá- 

 míthatnak, a mi igen hátrányosan befolyásolja 

 majd a megfigyelő hálózat sűrűségét. Vájjon 

 nem volna-e czélravezetöbb a délafrikai háló- 

 zat mintájára kiválasztani néhány közismert és 

 jellegzetes téli vendéget s egyelőre ezeknek a 

 lehető legszélesebb körű megfigyelésével kez^ 

 deni meg a működést? Közismert tény, hogy 

 a túlságos követelés elriasztja a lelkiismeretes 

 megfigyelőt, a ki kevesebbre esetleg szívesen 

 vállalkozott volna s éppen így ismeretes, hogy 

 a kevésbbé képzett megfigyelő idővel fejlődik 

 és mindig több és több fajt szokott meg- 

 figyelni. A fölhívásban kifejtett nagyszabású 

 programmot ennek daczára is fönn lehet tar- 

 tani, de éppen csak a legképzettebb meg- 

 figyelőkre kellene bízni a nehezebben fölis- 

 merhető és megfigyelhető fajokat. 



A megfigyelések beküldése erre a czelra 

 szerkesztett bejelentő íven történik ; a hát- 

 lapján van a helyi viszonyokhoz alkalmazott 

 gondos megfigyelési utasítás. A bejelentő 

 íveket az idén küldték szét s így a megfigye- 

 lések már az idei (1909) évvel megkez- 

 (liídtek. 



doch sollen erst dann Bchhissfolgerungeu aus 

 denselben gezogen werden, wenn uns das 

 Materiale von einigen Jahren schon zur Ver- 

 fügung stehen wird. 



„Behufs Erleichterung der Auswahl der zu 

 beobachtenden Arten folgt unten das Ver- 

 zeichnis der hierher gehörigen Vögel, und 

 zwar auf Grund folgender Einteilung: 



„1. Wirkliche Zugvögel. Paläarktische Vo- 

 gelarten, welche hauptsächlich ausserhalb der 

 Grenzen Indiens brüten. 



„2. Zugvögel. Paläarktische Arten, welche 

 hauptsächlich im Himalaya brüten. 



„3. Partielle Zugvögel. 



„Aus jeder Abteilung werden die charak- 

 teristischen Arten ausgewählt, doch müssen 

 natürlich bei der Beobachtung sämtliche 

 Arten notiert werden." 



Das Verzeichnis der zu beobachtenden Ar- 

 ten ist ausserordentlich umfangreich, wes- 

 halb die Organisatoren nur auf die Mitwir- 

 kung der höchstgebildeten Ornithologen rech- 

 nen können, was die Dichtigkeit des Be- 

 obachtungsnetzes ungemein nachteilig beein- 

 flussen wird. Wäre es nicht zweckmässiger, 

 nach dem Beispiele des Beobachtungsnetzes 

 in Südafrika einige allgemein bekannte cha- 

 rakteristische Wintergäste auszuwählen und 

 die Tätigkeit mit der möglichst weit ausge- 

 breiteten Beobachtung derselben zu beginnen ? 

 Es ist eine allbekannte Tatsache, dass ailzii- 

 grosse Anforderungen den gewissenhaften 

 Beobachter abschrecken, während derselbe 

 eine geringere Aufgabe eventuell gerne über- 

 nommen hätte, und ebenso bekannt ist auch 

 die Tatsache, dass sich der weniger gebildete 

 Beobachter mit der Zeit entwickelt und dann 

 immer mehr und mehr Arten beobachtet. Das im 

 Aufrufe entwickelte grossaugelegte Programm 

 könnte dennoch aufrecht erhalten werden, nur 

 müsste das Beobachten der schwc erkenn- 

 baren und beobachtbaren Arten den vorzüg- 

 lichsten Ornithologen übertragen werden. 



Das Einsenden der Beobachtutigen ge- 

 schieht auf einer eigens zu diesem Zwecke 

 verfassten Eintragsliste; auf der Rückseite 

 derselben befindet sich die sorgfältige, den 

 lokalen Verhältnissen angepasste Beobach- 

 tungs-Instruktion. Diese Eintragslisten wurden 

 schon heuer versendet, und haben daher die 

 ersten Beobachtungen schon im heurigen 

 (1909) Herbste begonnen. 



