II 



rSKRIFT FÖR LILLJEBORO 16 



animali för mine Herrar Auditores, begynnandes de avibus. Hwarwid iag finner, methoden an- 



m fölgt alfabetet åth, så godt som ingen ordning holler. ALDROVANDUS deremot 

 iglarna, -men. -ladan, ufwen och så bortåt, men såsom natura non facit saltum, 

 wara at begynna af de klena och mindre och sedan stiga op til de 

 andrc rning få wij lengre fram resonnera närmare, sedan wij deras afritningar 



lat hafwa, det iag här har den åhran at framwisa för mine gunstige auditores uti et 

 •hart wärk, hwaruppå iag flere åhr arbetat och med liflige färgor uti naturl. storlek 

 la låtit Doch finna wij och uti den II. Skrifft läglarna wara fördelta uti sina classes; ty [i] Gen. i. 

 nämnas oph calaps, som ar sa mycket som avis alata och kan betyda wattufåglarna, dem wij palmipedes 

 kalla cll. simmande, hwilka för dess tranuga smak såsom för spetälskan skadclige och orene diur för- 

 budni udarne at nyttia. Sedan namnes på et annat stalle ops secretz, som kan uttydas för aves 



et fissipedes, fastån de sin föda uth wid stranden söka. Äter nämnas wäl i then H. Skrifft 

 aim, himmelens fåglar, som kan betyda aves altevolantcs et rapaces, qvi cadaveribus victitant, 

 hos judarne förbudne och eij heller någon af wårt folk dem gierna smakar. Enkannerl. 

 linnes Lev., il v. 13 cffterfolliandc ord: >och thetta skolen I sky weder ibland fåglarna, at I icke äten 

 them: omen, höken, falken, gamen, gladona och det af deras art år, och alla korpar med deras art, 

 strutzfåglen, uglona, göken, sparfhöken med sine art, stcnugglona, swancn, ufwen, flådermuscna, rördrom- 

 men, storken, hågren, skrikona med sina art, widhöfden och swalona och alt thet sig rörcr ibland fag- 

 larne på fyra fötter, det skall wara Eder en styggelse. Hwarwid et och annat kunnat wara 



at påminna, dar med man doch hår eij ärnar sig at uphålla. Doch såsom uti texten står arba, men 

 intet rogclim, så kan genom fötterna förstås de fyra klonen, som fissipedes hafwa. Som och på finska 

 warba, tar, betyder, och ordet cara någon likhet haf:r med det wij krock kalla, der om på annat stalle 

 tydligare handlas ma. 



Hår se de gode Herrarne ritningen af en Regulus mas, jämväl en Regula femina, hwilka hos 



1 beskrifwas, men hos Alprovandum pag. 651 tydligare och således. Wij källådern kungz- 



n och löfsmed, på tyska Zaunkönig, hår aftecknat med des brandgula tofs eller cirrho, som ibland 



alla fåglarne mares avium coloratiores sunt, femina: minus pictae. Här se och de gode Herrarnc en 



lura non Cristatum jämwäl af ALDROVANDO bettre beskrifwen än afftecknad; WlLLUGimv har 



följande om honom, pag. 164. 



I lar ser man en Fringilla fusca, som iag den nämner, men egentligare höra hit följande fyra 

 ' 'ii ALDROVANDUS PHOENICURUM och ERITHACUM pag. 742 och som följer beskrifwer. Wij 

 kalla dem röstiertar ell. rörestiertar, hwaraf det skiönaste mig bekante slaget är den, iag ad paludes 

 Tornenses anno [1695] skutit och fir des himmelsblå fläck i bringan Avon Carolinam kallat och Sal. 

 Karl den XI baltzamerade fåglen nådigt af mig cmottagit och betraktat. Det andra, tredie och 

 fierd' Rubicola äro med gul rostfärg mehr och mindre pä bröstet tecknade, som här synes och 



wid nästa lection närmare beskrifwas skola. Enkannerl. på det ena slaget märkwärdigt, at ögat eij hel 

 rundt, utan åth ena sidan med en liten kant dragit är." 



