18 



1. Marl. 

 II. ,, 



(65). 

 (13). 



III. Mart. G. (5'.)). 



IV. „ 23. (155). 



A területi középszániok egymáshoz való 

 viszon3a teliát nem változott, liahár az idő- 

 járás hatása jeieiitclvciiycu megnyilvánul a 

 két hegyvidék nagymérvű késésében. A mezei 

 pacsirta idei fölvonulásn majdnem tökéletesen 

 összevág a fehér harázdal)illegetőével. 



Tiszta Motacillatypust követ még a seregély 

 — Sturnus vulgaris, L. — tavaszi fölvonu- 

 lása, habár a koráiibi, sokszor igen csekély 

 anyag alapján ez a tulajdonsága nem nyilvá- 



nulhatott mindig a kellő 



határozottsággal. 



A területi középszámok viszonya a követ- 

 kező volt: 



V. Mart. 2.3. (157). 



Das gegenseitige Verhältnis der Regioneu- 

 mittel erlitt daher keine Veränderung, obwohl 

 sich der Einlluss der Witterung in der starken 

 Verspätung der beiden Gebirgsregionen leicht 

 nachweisen lässt. Der heurige Zug der Feld- 

 lerche stimmt fast vollständig mit dem der 

 weissen Bachstelze überein. 



Einen reinen Motacillatypus bildet auch der 

 Frühjahrszng des Staares — iSturnns rulr/a- 

 ris, L. — obwohl sich diese Eigenschaft auf 

 Grund des frühereu, oft allzu geringen Male- 

 riales nicht ganz bestimmt nachweisen Hess. 

 Das gegenseitige Verhältnis der Kegionen- 

 mittel gestaltete sich bisher folgendermassen : 



Többnyire az alföld adja a legkorábbi 

 középszámot, néha a Dunántúl, ezután több- 

 nyire a keleti hegyvidék következik, mig az 

 északi hegyvidék rendesen az utolsó. Fontos 

 azonban, hogy az alföld és Dunántúl, továbbá 

 az északi és keleti hegyvidék középszámai 

 rendesen igen közel állanak egymáshoz, s 

 ebben is megnyilvánul a Motacillatypus jel- 

 lemző sajátsága, t. i. az aránytalanul korai 

 érkezés nyugaton s az ugyanilyen késés kele- 

 ten. Az idei fölvonulás adatai a következők: 



Das früheste Gebiet isi meistens die Tief- 

 ebene, manchmal das Hügelland, dann folgt 

 meistens die östliche Erhebung, während die 

 nördliche meistens das späteste Mittel aufweist. 

 Wichtig ist jedoch, dass sich einerseits die 

 Mittel der Tiefebene und des Hügellandes, 

 anderseits diejenigen der beiden Gebirgsregio- 

 uen zeitlich immer sehr nahe stehen, worin 

 das charakteristische Merkmal des Motacilla- 

 typus, nämlich unverhältnismässig frühes Er- 

 scheinen im Westen uud ebensolche späte 

 Ankunft im Osten ebenfalls zum Ausdruck 

 kommt. Die Daten des heurigen Zuges lauten 



wie folgt : 



I. Mart. 8. (56). 

 U. „ 6. (8). 



III. Mart. 10. (70). 

 IV. „ 23. (142). 



V. Mart. 21. (62). 



A typus tehát a seregély fölvonulásában is 

 változatlan maradt, továbbá itt is föllelhető a 



Der Typus blieb daher auch beim Staren- 

 zuge unverändert, und ist die starke \'erspä- 



