208 



kezdődött Kölkedüél és lehúzódott Izsépig. Egy 

 másik védgát kezdődött Vörösmartiiál, a hol 

 a kiskőszeg-monostori hegységre támaszko- 

 dott, s a legfurcsább zeg-zúg vonalakban 

 Albertfalváig terjedt, a hol az ottani magas- 

 latokhoz csatlakozott. 



1871-ben fejeződött be a nagy védgát, a 

 melyet az uradalom az úgynevezett ..alsó 

 réten" a már meglevő vörösniart — albertfalvi 

 vonal folytatásaképpen a kopácsi magaslatig 

 emelt, a mi által 14.000 hold lett ármentesitve. 

 Néhány évvel ezután következett Beda-Bok- 

 fiereozhát ármentesitése ; a védgát egyrészt 

 a kölkedi gáthoz, másrészt a darázsi magas- 

 lathoz csatlakozott. 



Az utolsó védgát, a mely a Duna jobb part- 

 ján Bajától Mohácsig épült 1880-ban s az 

 uradalomhoz tartozó „Karapancsa" részből 

 mintegy 10000 holdat vont el az árterületből, 

 befejezését alkotja a ránk nézve fontos mes- 

 terséges termelés-fokozási munkálatoknak. 



Manapság a béllyei uradalomnak egész ár- 

 területe még kb. 1*0.000 holdnyi terjedelmű 

 lehet. 



Csak természetes dolog, hogy az ármen- 

 tesitett és megmunkálásnak alávetett terüle- 

 teken megváltozott a marádvilág faj- és szám- 

 aránya, de a gyökeres változásokat lényegileg 

 mégis egészen más okok idézték elő, a mint 

 ez a következőkből ki fog derülni. 



A régi jó időkben is majd minden eszten- 

 dőben volt árvíz — de nem voltak szélső- 

 ségek. 



Az árvíz márcziusban vagy áprilisban jött 

 és változó magasságban megmaradt július 

 végéig vagy augusztusig, a mikor aztán apadni 

 kezdett és csak az egészen mély helyeken 

 maradt meg a viz. Túlmagas árvizek, a melyek 

 még a magasabb területeket is huzaniosaltb 

 ideig elöntötték, aránylag ritkák voltak. 



Arról a madármennyiségről, a mely főleg 

 a rét kiszáradása idején gyülekezett össze, a 



durcii cinen Damm, wciciicr bei Köiked be- 

 gann und sich ])is Izséj) zog. Eine zweite 

 Hächeneindämmung bestand, beginnend hei 

 \'örösmai"t. anschliessend an das Kis-Kőszeger. 

 Mon(is;orer Geinrgc, welche sich in den wun- 

 derlichsten Zickzacklinien gegen Albertfalva 

 zog und sich an das dort befindliche Hoch- 

 land anschloss. 



Im Jahre 1S71 erfolgte die Fertigstellung 

 einer grossen Eindämmung, welche die Herr- 

 schaft im sogenannten „unteren Ried" im 

 Anschluss au die bereits bestehende Vörös- 

 mart-Albertfalvaer Dammliiiie mit ihrem un- 

 teren .\nschlusse an das Hochland bei Kopács 

 errichtete, womit ca 14,000 Joch der Inun- 

 dation entzogen wurden. Einige Jahre sjiater 

 erfolgte die Eindämmung derBeda-Bok-Gerecz- 

 hát mit ihren Anschlüssen an den Kölkeder 

 Damm und an das Hochland l»ei Darázs. 



Die letzte Eindämmung, welche am rechten 

 Donauufer durch Fertigstellung des Baja- 

 Mohácser Dammes im Jahre 1880 geschaii 

 und eine Fläche des erzh. Revieres ..Kara- 

 pancsa" von ca lO.OOO .lochen der t'ber- 

 schwemmung entzog, bildete den Bchluss der 

 für uns in Betracht kommenden technischen 

 Bodenertragsmeliorationen. 



Heute mag vielleicht das gesamte der 

 Inundation ausgesetzte Grundgebiet der Herr- 

 schaft Béllye noch ca 20.000 Joch betragen. 

 FjS ist wohl selbstverständlich, dass die 

 durch diese Eindämmung ganz oder teilweise 

 dem Wasser und der Vogelfauna entzogenen 

 Bodenflächen und deren Benützungsart. auf 

 die Menge und Arten derselben Eintiuss üben 

 mussten, aber die grundlegenden Verände- 

 rungen vollzogen sich hauptsächlich aus ganz 

 anderen Ursachen, welche wir im Nachstehen- 

 den erwähnen wollen. 



In der guten alten Zeit gab es ja fast all- 

 jährlich auch Überschwemmungen — es fehl- 

 ten aber die Extreme- 

 Die IJberschwemmung kam im März oder 

 April und hielt sich in wechselnden Höheii- 

 schwankungen bis F^nde Juli oder August, 

 wo sie dann meistens abtiel und das Wasser 

 nur in den eigentlichen Tiefen stehen blieb. 

 Extreme Hochwasser, welche selbst für län- 

 gere Zeit die Hochlagen überschwemmten, 

 kamen relativ selten vor. 



Von der Menge der Vögel, welche sicli 

 hauptsächlich zur Zeit des 'l'rockeiifalls des 



