■2\-2 



Csak ;i/, t'liilitett iitóhajtások éltetik :iz ejryes 

 fíyökereket, de csak nagyon ritkás, kuszált 

 ós használhatatlan nádast alkotnak. 



Ha a vázolt jelenségek egyffiásután néhány 

 éven át isniétlddnek. akkor aránylag rövid 

 illő alatt több ezer hold terjedelmű nádas is 

 teljesen elpusztulhat; — ez tényleg meg is 

 történt a kopácsi réten, az uradalom legmélyeb- 

 ben fekvő területén. 



Az ily módon mind nagyobbá váló szabad 

 vizfelületeken a tavaszi szelek alkalmával 

 nagy hullámok keletkeznek, a melyek a ritkás 

 nádat eltördelik, s mint törmeléket a nagy 

 \izmedenczék szélére hányják. Ha a szél ezt 

 a nádtörmeléket egy gátnak sodorja, úgy ez 

 némi megerősítést nyer a nekizúduló hullá- 

 mok ellen, de ha erdők felé viszi, a melyek 

 vizfelöli széle rendesen többé-kevésbbé széles 

 nádassal van övezve, akkor ez a törmelék el- 

 borítja a nádast, a mely a rárakodó réteg 

 alatt meffful. 



Az erdőbe sodort törmelékrétegek, a 

 melyek a víz leapadása után néha 1 — 1'/^ 

 méternyi magasságban borítják a talajt, igen 

 kellemetlenek, mert igen tűzveszélyesek. Ha 

 ültetvényeket vagy természetes fejlődésnek 

 induló fás területek esnek ennek a toriásnak 

 az útjába, úgy tömegéhez képest többé vagy 

 kevésbbé megrongálja azokat. 



A vázolt jelenségek hatása következtében 

 a béllyei uradalom mélyebb fekvésű nagy réti 

 tavairól immár teljesen eltűnt a nád és ily- 

 módon mint gémek, szárcsák, búvárok, sirá- 

 lyok és csérek fészkelő területei már nem 

 jöhetnek számításba. Ugyanez mondható a 

 nyári lúd költőterületeire nézve is ; régebben 

 különösen uszadékfából és nádból álló ilyen 

 tönuelékrétegeken szeretett fészkelni, a melyek 

 nádasok szélén vagy azok között állapodtak 

 meg. A dankasirályok fészkelőtelepei szintén 

 az ilyen nádtörmelékből álló rétegen voltak, 

 a mely valamely nádas terület mellett állott : 

 egy-egy ilyen rétegen néha több száz fészek 

 volt egymás mellett. 



Minthogy a mostani tavaszi árvizek majd 

 mindig jóval nuigasabbak az átlagosoknál, 

 azért rendesen elpusztulnak mindazok a tőkés- 

 réczefészkek, a melyek a földou vagy ala 



Nili- ilic vorerwähnten Einzeltriebe erhalten 

 das Leben einzelner Kohrstöcke. bilden aber 

 einen ganz wirren, schüttreren und unbrauch- 

 baren Eohrbestand. 



Treten die geschilderten Ereignisse mehrere 

 Jahre hintereinander ein. so kann in einem 

 relativ kurzen Zeiträume ein ganzer Kohrbe- 

 stand von mehreren Tausend Jochen, wie es 

 auch im Kopácser Riede (dem tiefsten Teil 

 der Herrschaft Béllye) tatsächlich der Fall 

 war, zugrunde gehen. 



Die nun immer grösser werdenden blanken 

 Wasseriläclien werfen bei den herrschenden 

 Friihjahrswinden grosse Wellen, welche die 

 schütteren Rohre zerbröckeln und als Treib- 

 mist an die Peripherie dieser grossen Wasser- 

 becken weifen. Führt der Wind solche Rohr- 

 massen gegen den Damm, so erhält dieser 

 dadurch einen gewissen Schutz gegen die 

 anstürmenden Wellen, treibt er sie gegen 

 Wälder, deren Ränder an der Wasserseite 

 meistens einen mehr oder weniger breiten 

 Rohrgürtel haben, so wird dieser überdeckt, 

 und erstickt häutig sein Rohrwuchs unter der 

 aufgeworfenen Mistüberlage. 



In den Wald geschwemmt sind diese Treib- 

 rohrlagen, welche nach zurückgetretenem Hoch- 

 wasser oft eine Höhe von 1 — 1 V2 Meter haben, 

 in Rücksicht auf die Feuersgefahr sehr unwill- 

 kommen. Triift das Treibrohr Pflanzungen 

 oder natürliche Baumanllüge. so können diese 

 je nach ihrer Ausdehnung mehr oder weniger 

 .■itark beschädigt werden. 



Unter der Einwirkung der geschilderten 

 Zustände sind nun die grossen Riedteiche 

 der Herrschaft Béllye in ihren tieferen Lagen 

 völlig rohrlos geworden und in Bezug auf 

 Brutorte für Reiher, Rohrhühner, Taucher, 

 Möven und Seeschwalben nahezu als solche 

 nicht zii rechnen. Dasselbe gilt auch für die 

 Brutstätten der W'ildgans, welche früher hier 

 am liebsten auf Schwemmholz und Treibrohr 

 nistete, welches sich zwischen oder an Rohr- 

 flächen festgesetzt hat. Auch die Lachmöven 

 machten ihre Brutkolonien auf Schwemmnihr. 

 welches sich an eine stehende Rohq)artie 

 anlegte; es fanden sich öfter mehrere Hundert 

 Nester auf einer solchen Schwemmrohrbank. 



Durch die meistens über dem Mittel des 

 Höhendurchschnittes stehendenFrühjahrshoch- 

 wässer gehen auch fast regelmässig alle Stock- 

 entengelege zugrunde, welche auf dem Boden 



