234 



nehézzé tették az elörelialadást. ho-iy nyáron 

 még a halászok se igen jártak benne s leg- 

 feljebb néha-néha mentek be a gémtelepre, 

 hogy 100 — 150 batlatojással megrakodva tér- 

 jenek vissza s azokat bográcsban kifőzvén 

 menüjükön lendítsenek. Vadászember pedig 

 — hál' Istennek — nem járt benne, mert a 

 vadászat inkább a rét szélére szorult: récze- 

 húzás és sárszalonkázás. 



A madárvilágot legjobban egy június köze- 

 pén rendezett kiránduláson ismerhetjük meg, 

 melynek vázolását az alábbiakban fogom 

 megkísérelni. 



Újvidékről egy órai kocsizás a , Füzes" 

 mellett kivisz az ügynevezett Joszimfokhoz, 

 mely csatorna a rétbe s az abban levő egyet- 

 len tisztásig vezet, azaz vezetne, ha a Slra- 

 tioíes engedné. 



Puskáinkat, fotográfus gépeinket s a többi 

 ,czókmókot'' a ladikba kellő gonddal és 

 szakértelemmel beraktározván tolórudat raga- 

 dunk, s nekivágunk a csatornát borító Stra- 

 tiotea-szònyegnek. Ez a szőnyeg s a normá- 

 lisnál alacsonyabb vízállás párosítva a hőséggel 

 a behatolást annyira megnehezítik, hogy a 

 másfél kilométeres út megtevése két órát vesz 

 igénybe. A theoretikusok szerint útközben 

 tekintettel a hőségre boros vizet inni nem 

 szabad, mert az elbágyasztja az embert, én 

 azonban részemről inkább a praxis emberei- 

 vel tartok. 



A csatornán fél kilométert előrehaladva a 

 rétbe érünk. Fejünk fölött gyors egymás- 

 utánban vörös gémek, bakcsók, üstökös gé- 

 mek, batlák {Ardea purpurea, Nyctkorax 

 nycticorax, Ardea ralloides, Plegadis falci- 

 nelliis) húznak a dunai kiöntésekről — a hol 

 élelmüket szerzik — a gémtelepre. 



A vörös gémek egyesével, a bakcsók és 

 üstökös gémek ketten-hárman, s a batlák 

 majdnem mindig csapatostól jönnek. 



Az élénkséget fokozzák a nád felett mind- 

 untalan felbukkanó barna rétihéjják {Circus 

 aeruginosus) és hamvas varjak {Cormis comix). 

 melj'ek a gémtelepen állandóan terített asz- 

 talt találnak. 



Wasser- Aloe das Eindringen derartig erschwer- 

 ten, dass während des Sommers selbst die 

 Fischer nur manchmal darin verkehrten, haupt- 

 sächlich wegen der Reiherkolonie. aus welcher 

 sie mit 100 — 150 Ibiseiern beladen heim- 

 kehrten, welche, der Menage -Aufbesserung 

 dienend, in den Kochkessel wanderten. Die 

 .läger hielten sich — Gott sei Dank — fern, 

 und wurde nur an dem Rande des Riedes 

 auf Enten und Moorschnepfen Jagd gemacht. 



Mit der Vogelwelt kann man am besten wäh- 

 rend eines Mitte Juni v(;ranstalteten Ausfluges 

 bekannt werden, welchen ich im Nachstehenden 

 zu schildern versuche 



Von Újvidék lährt man eine Stunde per 

 Wagen an dem Weidenwald vorbei zu dem 

 sogenannten Joszimgraben, welcher in die 

 einzige Lichtung des Riedes führt, — resp. 

 führen würde, wenn es die Wasser-AJoë ge- 

 statten würde. 



Nachdem die Gewehre, die photographischen 

 Apparate und das übrige „Pack" mit ent- 

 sprechender Sorgfalt und Fachkenntnis ein- 

 geschifft sind, wird die Ruderstange ergrifl"en. 

 und auf den S tratiotes -Teppich, welcher den 

 Grabeil überdeckt, losgegangen. Dieser Tep- 

 pich, dann der niedrige Wasserstand und die 

 Hitze erschweren das Vordringen derartig, 

 dass man zur Zurücklegung dieser andert- 

 halb Kilometer langen Strecke zwei Stunden 

 benötigt. Laut den Theoretikern sollte man 

 während des Weges mit Hinsicht auf die Hitze 

 kein mit Wein gemischtes Wasser trinken, da 

 man dadurch ermattet würde; meinerseits halte 

 ich es jedoch liel)er mit den Praktikern. 



Nachdem wir im Graben einen halben 

 Kilometer vorgedrungen sind, wird das Ried 

 erreicht. Über unsere Köpfe ziehen in raschem 

 Nacheinander Purpurreiher, Nachtreiher, Ral- 

 lenreiher und Ibisse {Ardea purpurea, Nycti- 

 corax nycticorax, Ardea ralloides, Plegadis 

 falcinellus) von den Donau-Überschwemmun- 

 gen — wo sie ihrer Nahrung nachgehen — 

 der Reiherkolonie zu. Die Purpurreiher kom- 

 men einzeln, die Nacht- und Rallenreiher 

 zu zweien oder dreien, die Ibisse meistens 

 in Flügen. 



Das lebhafte Treiben wird durch das fort- 

 währende Auftauchen von Rohrweihen {Circus 

 aeruginosus) und Nebelkrähen {Corvus comix), 

 welche einen ständig gedeckten Tisch in der 

 Reiherkolonie besitzen, noch erhöht. 



