261 



niedik, mint legkényelinesebbíüi elérhető táplá- 

 lékra. Az ilyeneket azonban hamarosan el- 

 pusztítják. 



Mindössze ennyi az egész kártétel, a mivel 

 vádolják. Mindenesetre elenyészően csekély 

 ahhoz a hasznos munkához képest, a melyet 

 a mezőgazdasági érdekek szolgálatában végez. 

 Nagyon jól tudják ezt a gazdák, mert sok- 

 szor látják a gólyát az eke nyomában boga- 

 rászni s ezért mondják hasznos madárnak, 

 azt tartván róla, hogy inindenféle „féreg'"-től 

 megtisztítja a határt. 



Manajjság a fehér gólya már tényleg nem 

 az a kigyóval. békával és vizi rovarokkal táp- 

 lálkozó madár, a mi volt az ősi állapotban.' 

 Az a lázas folyamszabályozási munka, a melyet 

 az utolsó évtizedekben Magyarországon végez- 

 tek, gyökeresen megváltoztatta a fehér gólya 

 életmódját is. Határozottan mezőgazdasági 

 madárrá változott át, a melyet most már több- 

 nyire a kultivált teriileteken, a friss szántá- 

 sokon, tarlókon, sőt a magas vetésben is 

 lehet látni. Eltűntek a liajdani mocsarak és 

 rétek, velük a béka, hal és vizirovar-táplálék s 

 evvel a régi kényszertáplálék, a melylyel 

 száraz esztendőkben tengette életét, átváltozott 

 állandó és főtáplálékká. Ez a kényszer-átvál- 

 tozás annál könnyebben mehetett végbe, mert 

 a téli szálláson is valószínűleg rovarok, neve- 

 zetesen sáskák alkotják táplálékuk legnagyob 

 részét. 



A megváltozásról pozitív bizonyítékot nyújt 

 az a néhány száz köpet, a melyeket a fész- 

 kekben és azok közvetlen környékén Magyar- 

 ország több, és egymástól távol eső vidékein 

 az idei nyáron gyűjtöttem. Majdnem tisztára 

 rovartörmelékből állanak, főleg sáskák, lótetűk, 

 szipolyok, cserebogarak és ezek pajorjainak 

 maradványaiból. Akadt ezeken kívül sok egér, 



' Magyarországnak ma már egyetlen szabályozat- 

 lan Dunaszakasza vid(\kéu — a Tisza torkolatától a 

 Tenies torkolatáig — ólö gólyákról H.\lmay Máriusz 

 azt írja, hogy azok r^mpiin bókákkal, vizi siklókkal 

 és gilisztákkal táplálkoznak. 



Storcliindividuum auf das junge Geflügel, als 

 am bequemsten erreichbare Nahrung verlegt. 

 Diese werden jedoch alsbald ausgemerzt. 



Das ist aber auch der ganze Schaden, 

 dessen der Storch beschuldigt wurde. Der- 

 selbe ist jedenfalls verschwindend klein im 

 Verhältnisse zu der nützlichen Arbeit, welche 

 er im Dienste der Landwirtschaft leistet. Die 

 Landwirte wissen das sehr gut, da sie den 

 Storch oft beobachten, wenn er dem Pfluge 

 nachgehend auf Insekten Jagd macht, und 

 halten ihn eben deshalb für einen nützlichen 

 Vogel, welcher die Gegend von dem ver- 

 schiedenen „Gewürm" rein hält. 



Der weisse Storch ist heutzutage tatsächlich 

 nicht mehr der von Schlangen, Fröschen und 

 Wasserinsekten lebende Vogel, welcher er in 

 dem Urzustände war.' Die Flussregulierungs- 

 Arbeiten, welche in den letzten Dezennien in 

 Ungarn mit fast fieberhafter Eile durchgeführt 

 wurden, haben auch in der Lebensweise des 

 Storches gründliche Veränderungen hervorge- 

 bracht. Derselbe ist zu einem landwirtschaft- 

 lichen Vogel geworden, welcher jetzt schon 

 hauptsächlich auf den kultivierten Feldern, 

 auf Äckern, Stoppelfeldern, sogar auch in der 

 hohen Saat zu sehen ist. Die einstigen Sümpfe 

 und Riede sind verschwunden, mit ihnen die 

 Frösche, Fische und \\'asserinsekten, wodurch 

 die frühere Zwangsnahrung, mit welcher das 

 Leben während Trockenperioden gefristet 

 werden musste. zur ständigen und haupt- 

 sächlichsten Nahrung wurde. Diese Zwangs- 

 veränderuiig konnte um so leichter vor sich 

 gehen, da sich ja die Storcile wahrscheinlich 

 auch in ihren Winterquartieren zum gröss- 

 ten Teile von Insekten, namentlich von Heu- 

 schrecken ernähren. 



Positive Beweise für diese Veränderung in 

 der Lebensweise ergeben die Gewölle — 

 mehrere Hundert an der Zahl — , welche ich 

 während des heurigen Sommers in den 

 Nestern und in der unmittelbaren Nähe der- 

 selben in verschiedenen, von einander entfern- 

 ten Gegenden Ungarns sammelte. Dieselben 

 bestehen • aus lauter Insekten -Fragmenten. 



' Über die Störche, welclie in der Gegend des ein- 

 zigen bisher noch unregulierten Donau-.\bschnittes — 

 zwischen der Mündung der Tisza und Temes — leben, 

 sehr ibt Makius v. H.ii.m.w, dass sich dieselben nur 

 von I''röschen, Wassernattei u und Kcgenwiiruicrn 

 erniihrcn. 



