263 



fészkek száma körülbelül 30, s részben inagá- 

 iKisaii iillanak, részben telepesen — 4 — 5 

 fészek közvetlenül egymás tőszomszédságában. 

 A telep két kilométernyire van a falutól s 

 eg;3Úttal ez a legközelebbi embertől lakott hely. 



Első tekintetre meglepő a fészkelésnek ez 

 a módja, mert hozzá vagyunk szokva ahhoz, 

 hogy a feiiér gólya valóságg;il keresi az ember 

 környezetét. Volt rá eset, hogy egy gólyapár 

 elhagyta a régi fészkét, a mely egy magános 

 erdészlak melleit lévő fán volt, s a legköze- 

 lebbi faluban új fészket rakott, még pedig 

 azért, mert az erdészlak huzamosabb ideig 

 lakatlan volt. Kétségtelen dolog, hogy a fal- 

 vakban, háztetőlíön és általában az ember 

 közvetlen környezetében való fészkelési mód 

 csak későbbi alkalmazkodás, a melylyel szem- 

 ben az emberemiékezet óta fönnálló alsósági 

 gólyatelep a faj őszi fészkelési módját tün- 

 teti fül. ^ 



Az őskorban egy egy kiválóan alkalmas 

 táplálkozási terület közelében — akkoriban 

 nagy rétek és mocsarak — telepedtek meg 

 a gólyák, ha ugyanott egyiittal alkalmas fész- 

 kelóhelynek kínálkozó fák, facsoportok vagy 



' Erről az erdőben. emberlakt;i helytől távol való 

 telepes fészkelésröl nagyon kevés irodalmi adatunk 

 van Magyarországból. Chkunel István (Magyarország 

 Madarai) emlit még egy ilyen telepet Fejér megyéből ; 

 a telep itt egy fasorban volt. l'2gy másik esetről 

 MOrócz IsTv.iN (Terniészettiidoniányi Közlöny 1896. 

 p. 'J7u. emlékezik meg. A Kál)a partján, .Marezaltő és 

 Ujmalomsok között, az urasági parkban volt egy nagy 

 (/óli/a- és gémtelep ; a teleptől néhány kilométernyire 

 északra nagy mocsár térid el. Németországból Stknoel 

 J. ismertet ilyen telepet (Ornitli. Monatsschrilt 1878. 

 p. '214.). -Azt Írja, hogy iíU évvel ezelőtt VVendisch- 

 Bnchholz mellett több gólyatelep is volt; egy-egy 

 tölgyfán 4 — 5 fészek állott s egy-egy telepen 40— 50 

 volt a fészkek száma. Mknziíikh szerint lAves Kossiae) 

 ez a fészkelési mód Oroszországban még elég gvakori. 



.Mogemlitem még azt, hogy Jánosliáza mellett 

 (N'as m.) találtam erdőben, end)erlakta helytől távol, 

 egészen magánosan fészkelő gi'>lyák.it. 



hauptsächlich im Interesse der Storchkolonie 

 bisher noch verschont wurden. Die Zahl der 

 besiedelten Nester beträgt ungefähr 80, und 

 stehen dieselben teilweise einsam, teilweise 

 aber in kleinen Kolonien — 4 — 5 Nester in un- 

 mittelbarer Nähe neben einander. Die Kolonie 

 befindet sich zwei Kilometer weit vom Dorfe, 

 und ist dies auch die nächste, von Menschen 

 bewohnte Stätte. 



Auf den ersten Aul>lick ist diese Nistweise 

 sehr überraschend, da wir ja daran gewöhnt 

 sind, dass der weisse Storch die Umgebung 

 des Menschen sozusagen sucht. Es ist bekannt, 

 dass ein Storcheupaar das alte Nest verliess, 

 welches sich auf einem 15aume neben einem 

 einsamen Försterhause befand, und im näch- 

 sten Dorfe einen neuen Horst baute, u. zw. 

 deshalb, weil das Försterhaus längere Zeit 

 unbewohnt war. Es ist unzweifelhaft, dass die 

 Nistweise in den Dörfern, auf Häusern und im 

 allgemeinen in der unmittelbaren Nähe des 

 Menschen eine aus späterer Zeit stammende 

 Anpassung ist, wogegen die seit Menschen- 

 gedenken bestehende Storchkolonie in Alsó- 

 ság die urprüngliche Horstweise der Art ver- 

 anschaulicht. ' 



In der Urzeit mochten sich die Störche in 

 der Nähe besonders geeigneter Nahrungs- 

 stellen — damals grosse Sümpfe und Riede — 

 angesiedelt haben, falls daselbst auch zum 

 Horsten geeignete Bäume, Baum gruppén oder 



' Über diese Nistweise im Walde, fern von den 

 menschlichen Behausungen in Kolonien waren in der 

 Litteratur nur wenig Daten aufzufinden. Stefan v. 

 Chernél erwähnt aus Ungarn (Magyarország Madarai) 

 noch einen Fall aus den Komitate Fejér; die Kolonie 

 befand sich hier in einer .Mlee. Ein anderer Fall wird 

 von S'iEPAN MùRûcz erwähnt (Természettudományi 

 Közlöny 1896 p. 273.). Am Ufer des Kába-Flusses 

 zwischen Marczaltö und Ujmalomsok befand sich im 

 herrschaftlichen Parke eine grosse Stnrrh- und Reiher- 

 Kolonie : einige Kilometer nördlich von der Kolonie 

 befand sieh ein grosser Sumpf. .\us Deutschland 

 berichtet J. Stengel übe]' eine solche Kolonie (Urnitli. 

 Monatsschrift 1878 p. 214.Ì. Derselbe schreibt, dass 

 sich vor 30 Jahreu in den Nähe von Wendisch-liuch- 

 holz mehrere Storchkolonien befanden ; auf einer Eiciui 

 standen 4 — 5 Horste, und in einer Kolonie befanden 

 sich 40 — .iO lirutpaare. Nach Mknzhier i Aves Kossiae) 

 ist diese Nistweisc in Russland noch ziemlich häulig. 

 Es mag noch erwähnt werden, dass ich in der 

 Umgebung von Jánosháza (Komitat Vas) in Wählern, 

 von den Wohnungen des Menschen weit entfernte 

 und ganz einsam stehende Horste des weissen Stor- 

 ches fami. 



