265 



minél jobban benépesítliessük a maíiyar Al- 

 földet, a mely különben is szegény a gazda- 

 ságilag káros rovarvilágot pusztító madarak- 

 ban. A jelölés czéljából bejárt területeken 

 mindenütt fölhangzott a panasz, hogy nagyon 

 fogy a fehér gulya és pedig azért, mert fogy- 

 nak a szalmával és náddal födött házak és 

 csűrök, a melyek eddigelé kedvencz fészkelő 

 tanyái voltak. A mai tűzrendészet! szabályok 

 szerint minden új épületet cseréppel vagy 

 más tűzálló anyaggal kell födni s minthogy 

 ezeken megfelelő berendezés nélkül nem tudja 

 megépíteni a fészket, azért hova tovább min- 

 dig kevesebb és kevesebb lesz az alkalmas 

 fészkelési helvek száma. 



A M. 0. K. különben gondoskodni fog arról, 

 hogy az építkezési engedély megadásával meg- 

 bízott közegek figyelmeztessék' erre a körül- 

 ményre a közönséget, különösen akkor, ha a 

 régi épületen gólyafészek van, a mely az új 

 éjiitkezés következtében elpusztul. Az emiitett 

 hatóságok egyúttal arra is adnának utasítást, 

 mily módon- lehet az új épületen is a fehér 

 gólya számára alkalmas fészkelési lielyet terem- 

 teni. Minthogy a fehér gólya még mindig 

 egyik legkedvesebb madara a magyar népnek, 

 azért bizton remélhető, hogy ezek az intéz- 

 kedések sikerrel is fognak járni. 



Egyéb tapasztalataim közül felemlítem azt, 

 hogy az 1908. évi gólyaköltés meglehetős 

 rosszul sikerült. Nagy volt a szárazság s ezért 

 csak kevés számú fiókát tudtak fölnevelni. A 

 legtöbb fészekben csak '2 — H fióka volt. igen 

 gyakran azonban csak egyetlen egy liókát 

 találtam. ]\Iajdnem minden gólyafészeknél azt 

 újságolta a gazda, hogy 1 — 2 fiókát kidobtak 

 az öregek. 



Befejezésül még néhány, a gólyafészkekben 

 vagy azok közvetlen környékén talált föltünöbb 

 tárgyról akarok megemlékezni. 



Nem csekély fejtörést okoztak azok a 



vakond-bőrök, a melyeket föltűnő gyakran 



találtam a fészkek alatt a földön. Az alsósági 



erdőben egyszer kilencz darabot olvastam meg 



Aquila XV. 



insektenvertilgende Schaaren die grosse unga- 

 rische Tiefebene je stärker bevölkern, indem 

 dieses Gebiet im solchen Vogelarten, welche 

 landwirtschaftlich schädliche Insekten ver- 

 tilgen, ziendicli arm ist. Auf den Gebieten, 

 welche ich behufs Storchmarkierungen be- 

 suchte, hörte ich überall die Klage, dass der 

 weisse Storch stark abnimmt, und zwar des- 

 halb, weil die mit Rohr oder Stroh gedeckten 

 Häuser und Scheunen, welche seine Lieblings- 

 Brutstellen sind, immer wenigrr werden. Nach 

 den neuen Veroi'dnungen gegen die Feuer- 

 gefahr muss jeder neue Bau mit Ziegeln oder 

 anderem feuerbeständigen Materiale gedeckt 

 werden, und indem der Storch auf diesen 

 Dächern ohne besondere Vorrichtungens seinen 

 Horst nicht anlegen kann, so werden die 

 geeigneten Niststellen derselben im Laufe 

 der Zeit immer weniger. 



Die U. 0. C. wird übrigens Sorge tragen, 

 dass diejenigen Behörden, welche die Bau- 

 lizenz erteilen, das Publikum auf diesen Um- 

 stand aufmerksam machen, hauptsächlich in 

 Sdichen Fällen, wo sich auf dem alten Bau 

 ein Storchnest befindet, welches durch den 

 Neubau zerstört wird. Die erwähnten Behör- 

 der sollen auch damit betraut wi-rden, Anlei- 

 tung zu geben, wie man auch auf dem Neu- 

 bauo eine zum Anlegen des Horstos geeignete 

 Stelle herrichten kann. Indem der weisse Storch 

 noch immer ein Lieblingsvogel des ungarischen 

 Volki'S ist, so kann es mit Sicherheit erwartet 

 werden, dass dieses Vorgehen erfolgreich 

 sein wird. 



Von meinen übrigen Erfahrungen möge 

 bemerkt werden, dass die Storchbrut im Jahre 

 1908 ziemlich s ärlich war. Es herrschte 

 grosse Trockenheit, weshalb nur wenig Junge 

 grossgezogen werden konnten. In den meisten 

 Nestern befanden sich nur "2 — 3 Junge, oft 

 war jedoch nur ein einziges vorhanden. Fast 

 bei jedem Storchneste berichtete das Haus- 

 volk, dass die Alten 1 — 2 Junge aus dem 

 Neste herausgeworfen haben. 



Zum Schlüsse möchte ich noch einiger 

 aufl'allenden Gegenständen gedenken, welche 

 in den Storchnestern oder in unmittelbarer 

 Umgebung derselben zu finden waren. 



Viel Kopfzerhri'clien verursachten mir die 

 Maulwurfsfelle. welcJie ich auftallend häutig 

 unter den Nestern auÔ'and. Im Alsóuraság- 

 Walde zählte ich einmal neun Stück unter 



U 



