283 



melyek az árviz elvonulása után e cserjések 

 rendes lakosságát alkotják. 



Gémtelepnek az egész vidéken semmi nyoma; 

 hiába biztattuk a területen ismerős evezősein- 

 ket, ők is csak találomra kutattak, mert ilyen 

 telepek létezéséről tudonuisuk nem volt, da- 

 czái'a annak, hogy behatóan tanácskoztak a 

 halászokkal is. Az itt talált gémfélék egy- 

 része valószínűleg az Obedszka-bara gémtele- 

 péről járt ide táplálkozás czéljából. Lehetséges 

 az is, hogy valamely tönkrement gémtelepről 

 vetődtek ide. Ha volna is gémtelep a vidéken, 

 úgy az semmiképpen se lehet jelentékeny, 

 mert különben az odatartó gémcsapatok irá- 

 nyát követve, feltétlenül rábukkantunk volna. 



Május 29-én, reményeinkben meglehetősen 

 csalatkozva, visszaindultunk Pancsovára. Út- 

 közben az eddig észlelt fajokon kívül még 

 néhány vürösláhú és erílci czanhit láttunk, de 

 egyébként ugyanazt a kifejezett madársze- 

 génységet találtuk, a mely az egész vidéket 

 jellemzi. 



A helyi viszonyok alapján egyébként ter- 

 mészetesnek kell találnunk azt, hogy ebben 

 az évszakban kevés itt a madár. A vízállás 

 évszakonkint rendkívül változó s igy a náda- 

 sokban csak az a kevés f.ij fészkel, a melyek 

 úgy építik fészkeiket, hogy ezek a vízállás 

 megváltozásait követhessék. Az árvíz elvonu- 

 lása után csak néhány barában marad meg 

 állandóan a víz, tehát az enditett fajok is 

 csak aránylag csekély számban fészkeliietiiek. 

 A gázlók számára túlságosan mély a víz, 

 éppen a fészkelés idejében. Egy másik ok 

 az, hogy a terület igen nyugtalan. A meddig 

 az árviz tart, addig a halászok kalandozzák 

 be a területet s ezek minden eléjük kerülő 

 fészekből kirabolják a tojásokat. Különösen 



sich lieber in der Nähe der Weidengebüs' he 

 auf, wo im allgemeinen regeres Vogelleben 

 herrscht. Seiir häufig ist hier der Suinpfiolir- 

 sänger, ziendich häufig die Dorn- und Zaua- 

 Grasmücke, die Nebelkräiie, ausserdem gibt 

 es einige Exemplare des T-lolirammcrs und 

 Kukuks — mit einem Worte jene Arten, 

 welche nach dem Abflüsse der Überschwem- 

 mungs-Gewässer die gewöhnliche Bevölkerung 

 dieser Gebüsche bilden. 



Von Reiherkoloiiien ist auf dem ganzen 

 Gebietkomplexe nirgends eine Spur zu finden; 

 umsonst spornen wir unsere mit der Gegend 

 bekannten Ruderer an, sie suchen ebenfalls 

 nur aufs Geratewohl, da ihnen von der 

 Existenz solcher Kolonien nichts bekannt ist, 

 trotzdem sie auch unter den Fischern ein- 

 gehende Nachforschungen pflegten. Ein Teil 

 der hier vorgefundenen Reiherarten kam wohl 

 aus der Kolonie der Obedszka-Bara hieher, 

 um hier Nahrung zu suchen. Ausserdem ist 

 es möglich, dass sie sich von einer verspreng- 

 ten Reiherkolonie hier versammelten. Wenn 

 sich auch irgendwo in der Gegend eine Ko- 

 lonie befinden würde, so kann dieselbe kaum 

 bedeutend sein, indem wir dieselbe der Rich- 

 tung der dorthin fliegenden Reiherflügen fol- 

 gend, jeilenfalls aufgefunden hätten. 



Am 29. Mai machten wir uns, in unseren 

 Hoffnungen stark getäuscht, auf den Rück- 

 weg nach Pancsova. Auf dem \Nege, beobach- 

 teten wir ausser den bisherigen Arten einige 

 Gamhett- und Wald-Wasserläufer, ansonsten 

 konstatierten wir nochmals die ausgesprocliene 

 Vogelarmut, welche die ganze Gegend cha- 

 rakterisiert. 



Auf Grund der lokalen Verhältnisse muss 

 es übrigens nur natürlich erscheinen, dass in 

 dieser Jahreszeit hier nur wenig Vögel zu 

 finden sind. Der Wasserstand ist je nach der 

 Jahreszeit ungemein verschieden, weshalb in 

 den Röhrichten nur jene wenigen Arten brü- 

 ten können, deren Nester so gebaut sind, 

 dass dieselben den Veränderungen im Wasser- 

 stande folgen können. Nach dem Abflüsse 

 des rberschwenimungs-Wassers gibt es nur 

 einige Stellen, wo das Wasser das ganze 

 Jahr hindurch verbleibt, weshalb auch die 

 erwälinten Arten nur in geringer Anzahl brü- 

 ten können. Für die Watvögel ist das Wasser 

 gerade zur Brutzeit zu tief. Eine andere Ur- 

 sache besteht darin, dass das Gebiet sehr 



36' 



