325 



mán bocsátott renflelkezésünkre. Ezek a 

 következők: , 



Decz. 15. 1907. Nagykövéres, Temos m. 



Jan. 1. 1908. Számos, Torontál m. 



2. „ Kisjenő, Arad m. 



., 17. „ ïiszaujhely, Ugocsa m. 



18. „ Nagybánya, Szatniár m. 



Mart. 25. „ Csikszépvíz. 



Mai. 13. ,. Pojánaniörul,Krassó-Sz.m. 



Ezeken kívül 1908-rül még három jelentést 

 kaptunk. Greschik Jenő értesítése sszerint jan. 

 16-án lövetett egy példány Tarczafőnél, Sze- 

 pes megyében, Medreczky István szerint 1907/08 

 telén Ungváron jelentkezett néhány példány, 

 OszTiÁN Kálmán szerint pedig Naszódon lőttek 

 2 példányt 1908 január 28-án. 



Látható, hogy 1907/08 telén is volt némi 

 invázió, mely az Alföld felé irányult, de csak 

 azon részei felé, a melyek fészkelési helyek 

 szomszédságában vannak. A mozgalom cse- 

 kélyebb méreteit a sokkal enyhébb tél ma- 

 gyarázza meg. Azt hiszem, hogy immár meg- 

 oldottnak tekinthetjük az uráli bagoly hazai 

 előfordulási viszonyait, a mennyiben kimond- 

 hatjuk azt, hogy a némely télen át föltűnő 

 mennyiségben előforduló példányok legna- 

 gyobbrészt a hazánk magasabb hegyvidékein 

 fészkelőkből kerülnek ki, a melyek a zord 

 tél és nagy havazások következtében szorul- 

 nak le a mélyebben fekvő vidékekre. Mint- 

 hogy azonban minden télen át vannak oly 

 példányok, a melyek fölkeresik a mélyebb fek- 

 vésű vidékeket s minthogy továbbá biztos már, 

 hogy elég gyakori fészkelő nálunk, azért ennek 

 megfelelően az uráli bagoly eddigi biológiai 

 jegyét — V= ritka vendég — a tényleges 

 állapotnak megfelelő jegygyé — 00 == hely- 

 változtató — kell átváltoztatni. 



Schenk .Iakab. 



Gyps fulvus (Gm.) fészkelése Délinagyar- 

 oi'szágon. A kincstári ú. n. delibláti homok- 

 ])usztán fekvő Gerebencz község határában 

 van egy körülbelül 200 holdas erdőcske, a 

 melyen 1908 tavaszán fészket rakott egy fakó 

 keselyű pár. Természetesen vesztükre, mert 

 az erdőkerülő csakhamar észrevette őket s 

 nemes igyekezete mindenképpen odairányult, 



von Dk. Adolk Lbnüi, zur Verfügung gestellt 



wurden. Es sind dies die folgenden : 



15. Dez. 1907 inNagykövéres, Kom. Temes. 



1. Jan. 1908 in Szamos, „ Torontál. 



2. „ 1908 in Kisjenő, ,, Arad. 



17. „ 1908 in Tiszaujhely, „ Ugocsa. 



18. ,. 1908 in Nagybánya, „ Szatmár. 

 25. März 1908 in Csíkszépviz, „ Csík. 



13. Mai 1908 in Pojánamörul,Kom.Krassü-Sz. 



Ausser diesen erhielten wir im Jahre 1908 

 noch drei Berichte. Laut Eugen Greschik wurde 

 am 16. Jänner in Tarczafő, Komitat Szepes, 

 ein Exemplar erlegt; nacli Stefan v. Medreczky 

 zeigten sich während des Winters 1907/08 

 einige Exemplar ein Ungvár, und laut Koloman 

 OszTiÁN wurden am 28. Jänner 1908 zwei 

 Exemplare in Naszód erlegt. 



Wie zu ersehen, gab es auch im Winter 

 1907/8 eine kleine, gegen die Tiefebene ge- 

 richtete Invasion, jedoch nur in jenen Teilen, 

 welche sich in der Nähe von Brutplätzen be- 

 finden. Die geringeren Dimensionen der Be- 

 wegung werden durch den milderen Winter 

 erklärt. Die Verbreitungsverhätnisse der Ural- 

 eule in Ungarn dürften liiemit als geklärt er- 

 achtet werden ; es kann ausgesprochen wer- 

 den, dass die in manchen Wintern in auft'alleiid 

 grosser Anzahl vorkommenden Uraleulen zum 

 grössten Teile solche sind, welche in den hö- 

 heren Gebirgen Ungarns brüten und nur durch 

 den strengen Winter und durch die grossen 

 Schneemassen auf die tiefer gelegenen Ge- 

 biete verdrängt werden. Da es jedoch in 

 jedem Winter mehrere Exemplare gibt, welche 

 die tiefer gelegenen Regionen aufsuchen, und 

 da es weiters bewiesen ist, dass die Uraleule 

 bei uns ein ziemlich häufiger Brutvogel ist, 

 so muss dementsprechend auch das bis- 

 herige biologische Zeichen der Uraleule 

 — V = seltener Gast — den tatsächlichen 

 Verhältnissen gemäss in CD = ortwechselnd 



umgeändert werden. 



Jakob Schenk. 



Das Brüten von Gyps fulvus (Gm.) in 

 Södungarn. Zu der Gemeinde „Gerebencz, 

 welche auf der dem Ärar gehörigen sogenann- 

 ten Delibláter Sand-Puszta gelegen ist, gehört 

 ein ca. 200 Joch grosses Wäldchen, in welchem 

 im Frühjahre 1908 ein Paar des Gänse- 

 geiers einen Horst baute. Natürlich zu ihrem 

 Verderben, indem sie vom Waldhüter bald 



