Suppl. p. 1 — 25 — , melyben a madárvonulás 

 kérdéséről nyujl történelmi áttekintést; de 

 mégis helyesnek találom, hogy mutatónak fel- 

 hozzak néhányat, kiegészítve egy-két legújabb 

 nézettel. 



A „fejlődés" jelszava alatt a következő téte- 

 leket bocsájtom közre. 



Dr. Weismann August, a hires biológus: „A 

 vonulás a kóborlásból fejlődött ki". 



Braun Fritz * (új) : A legtöbb madár, mely 

 most kóborló, a rég múlt időkben bizo- 

 nyára vonuló volt". 



Tehát a legélesebb ellentét. 

 Parker Henry: A vonulás állandósulására elég 



2000 év. 

 Braun Fritz: „A vonuló madár ösztönét követi, 

 mely évezredek meg évezredek folya- 

 mán fejlődött ki". 

 Nyilvánvaló, hogy se a kétezer esztendő, 

 se az évezredek nincsenek inductive meg- 

 okolva : az ilyen mindenesetre jól hangzó 

 állítási ik. bár akaratlanul is. a frázisokkal 

 határosak. 



Bratto Fritz ** I. c pag. 99. szó szerint ezt 

 mondja: ..Véleményünk szerint a vonuló 

 madarak vonulási ösztöne még csak nem 

 is a specifikus része a szaporodásnak". 



Brain Fritz, 1. e pag. 100 szintén szószerint : 

 ..Véleményünk szerint a vonulási ösztön^ 

 mint már a vonulási jelenség genetikus 

 vizsgálatánál is kiderült, a szaporodással, 

 a legszorosabban összefügg." 



Végre, mint végső eredmény ugyanott: 



„A madár egész ösztönvilága egységes 

 egészet alkot, melynek középpontja a 

 szaporodás és költés. A költés lefo- 

 lyása az illető faj táplálkozási viszo- 

 nyaitól függ, úgy, hogy ez az oka a vo- 

 nulásnak s az is marad". 



• Ueber die begriffliche Stellung des Striches zum 



Zugsphaenomen". Ornith. Mon. -Bit. VI. .Nr. 12—1898. 



** „Der Vogelzug" II. Journ. für Ornith. 1899 



Nr. 1. pg. il-"' és köv. 



Wiedersprüchen hart aneinander prallen. Eine 

 Serie dieser Sentenzen hat kürzlich auch 

 Jakob Schenk in seine geschichtliche Über- 

 sicht der Frage des Vogelzuges — „Aquila" 

 Bd. IX. Supplement 1903. pag. 1—25 

 übernommen; doch finde ich es passend, eine 

 Probe durch einige allerneueste Beigaben 

 erweitert, hier einzuschalten. 



Unter dem Schlagworte „Entwickelung" 

 gebe ich hier folgende Sätze zum Besten. 



Wi.isMAN, dr. August, berühmter Biologe : „Der 

 Zug entwickelte sich aus dem Streichen". 

 Braun, Fritz * (neu) : „Die meisten Vögel, 

 welche jetzt Strichvögel sind, sind in 

 weit zurückliegenden Zeiten wohl Zug- 

 vögel gewesen". 

 Also der schärfste Wiederspruch. 

 Parker, Henry : „Es genügen 2000 Jahre, 



um den Zug zu stabilisieren". 

 Braun, Feitz: „Die Zugvögel folgen einem Triebe, 

 der sich in Jahrtausenden und Jahr- 

 hunderUausenden herausgebildet hat". 

 Es liegt auf der Hand, dass weder die 

 zweitausend Jahre, noch die Jahrhundert- 

 tausende induetiv erbracht und erhärtet wur- 

 den ; man streift, oft unbewusst, mit solchen 

 jedenfalls wohlklingenden Aufstellungen, das 

 Gebiet der Phrase. 



Braun, Fritz** 1. c. pag. 99 wörtlich: „Unse- 

 rer Meinung nach ist der Zngstrieb ein 

 den Zugvögeln nicht einmal specifi*<li<r 

 Theil ihr Fortpflanzung". 



Braun, Fritz, 1. c. pag. 100 wörtlich : „Unse- 

 rer Meinung nach gehört der Zugstrieb. 

 wie es sich schon bei der genetischen 

 Betrachtung des Zugsphaenomen ergab, 

 mit der Fortpflanzung aufs engste zu- 

 sammen" . 



Endlich als Hauptconclusion ebendort: 



„Das ganze Triebleben der Vögel bildet 

 ein Ganzes, in dessen Mitte die Fort- 

 pflanzung und das Brutgeschäft steht. 

 Das Brutgeschäft ist in seinem Verlauf 

 von den Nahrungsbedingnissen der be- 

 treffenden Art abhängig, so dass diese 

 das Kausal-Bedingende beim Vogelzug 

 sind und bleiben." 



" Über die begriffliche Stellung des Striches zum 

 Zugsphaenomen. Ornith. Mon. -Ber. VI. Nr. 12. 1898. 

 ' „her Vogelzug" 11. Journ. fiir Ornith. 1899. 

 Nr. 1. pag. '.i"> m. IT. 



