11 



Mi öregek, kiknek emlékezése messze vissza- 

 nyúlik a XIX. század első felébe, emlék- 

 szünk még arra az időre, mikor a légsúly- 

 mérő nehezen szállíthatósága miatt megcsodált 

 ritkaság volt, midőn még a hőmérőt is csak 

 ritkán lehetett látni, akkor is csak a pap- 

 nál és a gyógyszerészek laboratóriumában, 

 a hol többet használták a legyek, mint a prin- 

 cipális. A tisztelendő urak és gyógyszerészek, 

 a kiknek több műszere volt, s naponként 

 egyszer szabályosan leolvasták és feljegyez- 

 ték az adatokat, az időjárás orákulumai vol- 

 tak s csodálóik nem fáradtak ki a hivésben 

 és a — csalódásban; a viharpróféta urak azon- 

 ban sokat tartottak tudományukra és a szke- 

 ptikusokkal ugyancsak kurtán bántak el. E 

 primitiv amateurök gyakran még hosszabb 

 időre is mertek jóslatokat tenni, persze sok- 

 szor igen ravaszán az orákulumok módjára, 

 melyekből a legnagyobb ellentéteket ki lehetett 

 hámozni és ki lehetett egyenlíteni ; vélemé- 

 nyüket gyakran igen messziről vezették le 

 és megalkották a nélkül, hogy meg is tudták 

 volna okolni. 



Az azóta felvirágzott meteorologia múltját. 

 a régi jó időket mutató futólagosan odavetett 

 képről ki ne ismerne rá a meteorologia test- 

 vértudományának, az aviphenologiánah mai 

 állására, mai állapotjára, történetének le- 

 folyására, a jelenségekre, melyek vele össze- 

 köttetésben állanak? 



Néhány, de minimálisan kevés, tervszerűen 

 megalkotott s inkább csak territoriális jelentő- 

 ségű megfigyelő- központon kivül a megfigyelés 

 egyrészt a keleti basibozukok harczmodora 

 szerint folyik úgy, hogy mindenki a maga 

 szakállára dolgozik, a képzelhető leglazább 

 összeköttetésben a különben is szervezetlen 

 törzszsel; ott van másrészt a világító-torony- 

 ból való figyelés, melynek alapvető eszköze, 

 a világító-torony azonban nem esik mindig 

 pontosan a vonulási utak irányába, így a vonuló 

 csapatokat természetes írtjukról tulajdonképen 

 leteríti, miért azután az adatok értéke két 

 alapvető viszonylatukban : az idő és hely 



je continuirlicher u/nd präciser die Beobach- 

 tiiitij. desto verlässlicher das Ergébniss. 



Wir Alten aber, deren Erinnerungen weit 

 in die erste Hälfte des XIX. Jahrhunderts 

 zurückreichen, kennen noch die Zeit, wo das 

 Barometer wegen schwierigen Transportes 

 eine angestaunte Seltenheit war, wo selbst 

 das Thermometer gewöhnlich, aber doch sel- 

 ten, nur beim Herrn Pfarrer und öfter in der 

 „lateinischen Küche'", der Apotheke, zu sehen 

 war, mehr durch Fliegen, als durch den 

 Principal benutzt. Die Herren Pfarrer und 

 Apotheker, die mehrere Instrumente besassen, 

 dieselben täglich einmal regelmässig ablasen 

 und die Daten verzeichneten, galten weit 

 und breit als Orakel der Wetterkunde, und 

 ihre Bewunderer wurden nicht müde, ihnen 

 zu glauben und — enttäuscht zu werden ; 

 die Herren Wetterpropheten hielten sich aber 

 auf ihre Wissenschaft auch ein Stück zugute 

 und verfuhren mit Skeptikern unwirsch und 

 noch mehr. Diese primitivsten Amateure ver- 

 stiegen sich oft, auf grosse Zeiträume zu 

 prognosticieren, freilich oft sehr pfiffiig in 

 Form von Orakeln, aus welchen die grössten 

 Gegensätze herausgeschält und ausgeglichen 

 werden konnten, und dass sie ihre Senten- 

 zen oft sehr weit herholten und begründe- 

 ten, ohne sie beweisen zu können. 



Wer erkennt denn nicht in diesem flüch- 

 tig entworfenen Bilde „aus alten Zeiten", aus 

 der Vergangenheit der seither erblühten 

 Meteorologie, den heutigen Stand, die heutige 

 Lage einer ihrer Schwestern, der Aviphaeno- 

 logie, des Wissenszweiges vom Zuge der Vö- 

 gel, des Verlaufes desselben, der Erschei- 

 nungen, mit welchen er verknüpft ist? 



Neben einer minimalen Zahl von rationel- 

 ler entwickelten Beobachtungsnetzen, jedoch 

 nur mehr von territorialer Bedeutung, blüht 

 einerseits die Beobachterei nach Art der 

 Kriegführung der morgenländischen Baschi- 

 Bozuks. wobei jeder Mann in denkbar aller- 

 lockerster Verbindung mit dem obendrein 

 irregulären Stamm auf eigene Faust ope- 

 riert ; andererseits die Leuchtthurm-Beobach- 

 tung, deren fundamentales Object, der Leucht- 

 thurm, nicht immer genau in die „Zugstrasse" 

 eingestellt ist, mithin die ziehenden Scharen 

 eigentlich von ihrer natürlichen Richtung ab- 

 lenkt, mithin den Werth der Daten gerade in 

 zwei fundamentalen Verhältnissen : in Zeit 



2* 



