Il' 



kérdésében bizonyos mértékben problema- 

 tikussá Írsz 



Az adatok azonban rétegenként halmozód- 

 nak egymás fölé, s azoknak fajok és helyek 

 szerint való roppant kényelmes rendezését 

 „feldolgozás" rangjára emelik s i. t De ez el- 

 járás megfelel-e vájjon a problema fontossá- 

 gának és — restelkedve kérdezem — e tudo- 

 mányág méltóságának, különösen most a III -ik 

 nemzetközi madártani kongresszus lefolyta 

 után és a IV-iknek előestéjén? 



E helyen rövid áttekintést adok a kon- 

 gresszus-ügyről. Tudvalevőleg néhai Rudolf 

 trónörökös volt az, a ki az ornithologia iránt 

 való érdeklődése által lelkesítve lehetségessé 

 tette, hogy az I-ső nemzetközi madártani 

 kongresszus 1884-ben összeülhetett Bécsben, 

 melynek egyik legfőbb czélja az volt, hogy 

 nemzetközi szervezetben egyesítse a tudo- 

 mányos erőket, a mi meg is történt az „Állandó 

 nemzetközi madártani bizottság" szervezésével. 

 Czélul kitűzték azt, hogy az ornithologiai 

 megfigyelések számára az egész világra ki- 

 terjedő hálózat állíttassék fel. Reiser Otmáe e 

 kongresszust a III. — 1900 — kongresszusról 

 szóló jelentésében a legfényesebbnek mondotta. 



Kitűnt azonban, hogy a P. I. 0. C. össze- 

 tétele miatt nem volt képes a tervbe vett, 

 országokra és zónákra kiterjedő megfigyelő- 

 hálózatot megalkotni s még kevésbbé tudott 

 központot alkotni, mely legalább a történeti 

 adatanyagot dolgozná fel. A dolog facitja az 

 „Ornis" nevű folyóirat lett, mely madártani 

 értekezéseket s közbe-közbe rendezett vonu- 

 lási adatokat, is hozott ; mivel azonban ily 

 tárgyú munkálatok számára különböző nyelve- 

 ken már úgy is sok folyóirat volt, az „Ornis" 

 meglehetősen feleslegesnek látszott 



A/. I-ső kongresszus a II. helyéül Budapestet, 

 Magyarország fő- és székvárosát jelölte ki: 

 kitűnt azonban, hogya P. I. 0. C. vezetősége 

 tagjainak egyenetlensége miatt az akkor még 

 élő trónörökös befolyása daczára se tudta a 

 szervezés munkáját végrehajtani. E feladat 

 5 év multán az önálló magyar bizottságra 

 hárult, az keresztül is vitte és tudományos 

 apparátusról bőségesen gondoskodott. Tudva- 

 lévő, hogy a P. I. G. 1884-ben megválasz. 

 tott vezetősége 1891-ben benyújtott s alig pár 



und Kaum gewissormassen zum problemati- 

 schen macht. 



Alter Daten häufen sich jetzt schon in 

 Schichten übereinander, die allerbequemste 

 Art des Sortierens nach Arten und Orten 

 wird zur „Bearbeitung" erhoben u. s. f. Ob 

 denn das der Wichtigkeit des Problems und 



- zögernd ausgesprochen — der Würde des 

 Wissenszweiges, besonders jetzt nach dem 

 III. und auf der Schwelle des IV. internatio- 

 nalen Örnithologischen Congresses entspricht? 



Ich will nun einen gedrängten Überblick 

 des Congresswesens hier einschalten. Be- 

 kanntlich hat weil. Kronprinz Rudolf, von 

 grossem Eifer für Ornithologie beseelt, An- 

 lass zum I. internationalen Congress vom 

 Jahre 1884, in Wien abgehalten, gegeben, 

 auf dem die Tendenz, eine internationale 

 Organisation der wissenschaftlichen Kräfte, 

 vorherrschte und in Form des bekannten 

 „Permanenten Internationalen ( »rnithologi- 

 schen Comités" auch zum Durchbruche kam. 

 Als Ziel wurde die Aufstellung eines Welt- 

 netzes für ornithologische Beobachtungen be- 

 zeichnet. Othmar Reibee nannte diesen Con- 

 gress in seinem Berichte über den III Con- 

 gress - - 1900 - - den glänzendsten. 



Es stellte sich aber heraus, dass das P. I. 

 o. C. zufolge seiner Zusammensetzung nicht 

 befähigt war. das in Aussicht genommene, 

 sich über Länder und Zonen ausbreitende 

 Beobachtungsnetz zu organisieren und noch 

 weniger ein Centrum zu schaffen, welches 

 wenigstens das historische Datenmaterial 

 hatte bearbeiten können. Das Facit war also 

 die Zeitschrift „Ornis". welche ornithologische 

 Abhandlungen, mitunter auch sortierte Zugs- 

 daten brachte, für die es aber schon eine 

 Menge von Organen vieler Sprachen gab 

 welcher Umstand die „Ornis" ziemlich iiber- 

 lllüssig erscheinen liess. 



Als Vorort für den II. Congress, wurde 

 durch den I. Congress Budapest, die Haupt - 

 und Residenzstadt Ungarns designiert, es 

 zeigte sich aber, dass die Leitung der P. J. 

 O. C. in folge Uneinigkeit der Functionäre, 

 trotz director Einflussnahme der damals noch 

 lebenden Kronprinzen, nicht im Stande war 

 die Organisation durchzuführen. Sie wurde 

 nach fünf «Jahren auf das autonome unga- 

 rische Comité übertragen, welches sie auch 

 durchführte und für den wissenschaftlichen 



