28 



daczára, melylyel tervezve és kidolgozva 

 volt, * 



Már az eredeti módszer azt a tételt szol- 

 gáltatta, hogy a különböző pontok adatsoro- 

 zatainak tulajdonképen minden módszeres, 

 következelesen végrehajtott feldolgozása meg- 

 határozott még pedig állandó viszonylatokat 

 ad, így a többi között: minél északibb a meg- 

 figyelési pont, annál későbbi a megérkezés 

 és megfordítva ; azután : minél magasabb a 

 pont, annál később a megérkezés ; hogy így 

 az északi szélesség és a megfigyelési pont 

 magassága kongruensek ; de abban az érte- 

 lemben is, hogy a délibb, de hypsometrikailag 

 magasabban fekvő pont a megérkezési idő 

 tekintetében megfelel az északabbra fekvő 

 pontnak. 



Az adat viszonyát a megfigyelő- ponthoz, 

 melyet sokszor lebecsülnek, Schenk Jakab körül- 

 belül a következő szavakkal fejezte ki a leg- 

 jobban : A vonulási adat az egyetlen jellemző 

 momentum a megfigyelési pontra vonatkozó- 

 lag ; és tovább : minden területre nézve is 

 legalkalmasabb arra, hogy könnyű, áttekinthető 

 összehasonlíthatást tegyen lehetővé. „Aquila" 

 IX. 1903. Supplementum. 



Régen kimutattam, hogy a vonulás graphikus 

 feltüntetésének a geographiai hálózatot - - é. 

 sz., k. h. — kell alapul vennünk ; hogy a vonu- 

 lás lefolyása nem a madár repülő-képességétől 

 függ ; hogy az e^yes fajok feldolgozása a 

 meglevő adatanyag alapján jó képet adhat 

 a területek kölcsönös viszonyáról. A fecske 

 vonulásának feldolgozása Knysna tol LuLEA-ig 

 az „Aquila" I-ső kötetében bebizonyította, 

 hogy felhalmozott vonulási adatoknak ilyképen 

 való módszeres feldolgozása a vonulás képé- 

 nek megalkotásánál igen jól volna értékesít- 

 hető ; a kép sokkal tisztább volna, mint a 

 milyeneket bizonyos szubjektív összeállítások 

 adhatnak. 



Es most következhetnek a tételek, melyek 

 a M. 0. K. munkáinak pozitív eredményei. 

 Gaai, GABTON-éival kezdem, Heoyeoky KAisos-éival 

 folytatom s PüNQUR-ral végzem. 



• L. „Aquila". IV. 1897. p. 193. 



Kunstproduekt, trotz dem grossen Raffine- 

 ment, mir welchen sie entworfen und durch- 

 geführt wurde.* 



Schon die ursprüngliche Methode ergab 

 den Satz, dass eigentlich jede methodische, 

 konsequent durchgeführte Bearbeitung von 

 Datenreihen verschiedener Punkte, gewisse 

 u. z constante Verhältnisse klargelegt, so 

 n. A. je nördlicher der Beobachtungspunkt, 

 desto späer die Ankunft und umgekehrt ; 

 dann : je höher der Punkt, desto später die 

 Ankunft ; dass mithin die nördliche Breite 

 und Höhe des Beocachtungspunctes congruent 

 sind; aber auch in dem Sinne, dass der süd- 

 licher, aber hypsometrisch höher gelegene 

 Beobachtungspunkt hinsichtlich der Ankunft- 

 zeiten dem nördlichen gelegenen Punkte ent- 

 spricht. 



Das Verhältniss des Datums zum Beobach- 

 tungspunkte, welches vielfach unterschätzt 

 wurde, hat Jakob Schenk mit beiläufig folgen- 

 den Worten am besten ausgedrückt : Das 

 Zugsdatuni ist das einzige charakteristische 

 Moment für den Beobachtungspunkt ; und 

 weiter : auch für jedes Gebiet ; dazu am bes- 

 ten geeignet, ein leichtes, übersichtliches 

 Vergleichen zu ermöglichen. - - „Aquila" IX. 

 1903. Supplementum. 



Ich habe es längst erwiesen, dass wir der 

 graphischer Darstellung des Zuges das geo- 

 graphische Netz - - N. B. Ö. L. — zugrunde 

 legen müssen ; dass der Verlauf des Zuges 

 nicht vom Flugvermögen des Vogels abhängt ; 

 dass eine methodische Bearbeitung der Arten 

 auf Grund des vorhandenen Datenmaterials 

 ein gutes Bild des gegenseitigen Verhältnisses 

 der Gebiete zu geben vermag. Die Bearbei- 

 tung des Schwalbenzuges von Knysna bis 

 Lulea in „Aquila" I bewies, dass auf diese 

 Art das aufgehäufte Zugsmateriale durch 

 methodische Bearbeitung für ein Bild des 

 Zuges verwerthet werden könnte ; das Bild 

 viel schärfer wäre, als gewisse subjective 

 Zusammenstellungen es zu geben vermögen. 



Und nun mögen die Sätze folgen, welche 

 als positive Ergebnisse der Arbeiten der U. 

 <>. C. gelten. Ich stelle jene Gabton von 

 Gaal's voran und lasse jene Jakob Hbgyfoky's 

 folgen und endige mit Pdngur. 



Siche „Aquila" IV. 1897. p. 193. 



