35 



ORNITHOLOGIA HISTORICA. 



A Tarvarjú, (Geronticus eremita) 

 emléke Magyarországon. 



Irta : Herman Ottó. 

 Egy fénynyomatú táblával. 



Der Kahlrabe, ; (Geronticus ere- 

 mita) sein Denkmal in Ungarn. 



Von Otto Herman. 

 Mit einer Lichtdrucktafel. 



I. BEVEZETÉS. 



A mult század utolsó éveinek egyik leg- 

 szebb és legérdekesebb meghatározása az 

 volt, a mikor Rothschild Walter, Hartert Ernő 

 és Kleinschmidt Ottó együttes biivárlatának 

 sikerült kimutatni, hogy az a madár, a melyet 

 a németség Pliniusa, az 1516 ban Zürich- 

 ben született valóban nagy természetvizsgáló, 

 (Iisner Conrad, 1555-ben a „História Anima- 

 lium" „III de Avibus" czimű műben, illetőleg 

 kötetben „Corvus sylvaticus" név alatt leirt 

 és a mely Gesnki: halála után - 1565 — 

 majdnem húsz évvel -- 1588-ban — a német 

 kiadásban is mint „ Waldrapp" fordul elő, egy 

 az Ibis-ekhez tartozó madár, mely egykoron 

 Európában élt; de innen lassanként kimara- 

 dozott. végre pedig teljesen kiveszett. 1 



Ebben a becses kiadványban, az irodalmi 

 adatok kimerítő tárgyalása mellett, adva van 

 az ábráknak történetinek mondható sorozata 

 is, kezdve Gesnek nagyon gyarló rajzán és 

 végződve a KLEiNsenMiDT-féle színes táblán, 

 mely egy a Tring-Muzeumban található bőr 



* A német Nomenclatura a Gesner-IcIc Waldrapp 

 nevet fogadta el; hogy itt a német szövegben a Kohl- 

 rabé van alkalmazva, az onnan van, mert teljesen 

 adja a tarvarjú értelmét s én óhajtottam, hogy a 

 külföld teljes betekintést nyerjen nyelvi viszonyainkba. 

 Rösler tanár úr is igyekezett, hogy lehetőleg szóról- 

 szóra fordítson, a mi a mondatokon érzik is. 



H. 0. 



1 „Comatibis eremita Linnéi, a European Bird" 

 Novitates zoologicae. Vol. IV. 1 s : 1 7 pag. 371. 



I. EINLEITUNG. 



Es war eine der schönsten und interessan- 

 testen Feststellungen der letzten Jahre des 

 vorigen Jahrhunderts, als es den gemeinsa- 

 men Forschungen Walther Rothschild's, Ernst 

 Hartert's und Otto Ki.einschmidt's gelang zu 

 erweisen, dass jener Vogel, den der Plinius 

 der Deutschen, der im Jahre 1516 in Zürich 

 geborene, wirklich grosse Naturforscher Conrad 

 Gesner in seiner „História Animalium" III., 

 „de Avibus" unter dem Namen „Corvus syl- 

 vaticus" beschrieben hat und der ungefähr 

 zwanzig Jahre nach Gesner's Tod (1565) - 

 im Jahre 1588 — in der deutschen Ausgabe 

 als „Waldrapp" aufgeführt ist, ein zu den 

 Ibisen gehöriger Vogel war. der einst in 

 Europa lebte, sich von hier allmählich verlor 

 und endlich ganz verschwunden ist. 1 



In dieser wertvollen Veröffentlichung ist bei 

 erschöpfender Behandlung der literarischen 

 Daten auch eine historisch zu nennende Reihen- 

 folge der Abbildungen gegeben, die mit der 

 sehr mangelhaften Zeichnung Gesner's beginnt 

 unii mit der Ki.EiNscuMiDTschen Farbentafel 



* Für die deutsche Nomenklatur wurde Gesner's 

 Waldrapp festgestellt ; dass hier der Kahlrabe an- 

 gewendet wird, geschieht daher, weil er wörtlich das 

 ungarische „tarvarjú" wiedergibt, und ich wünsche, 

 dass das Ausland einen Einblick in unsere sprach- 

 lichen Verhältnisse erhalte. Ich bemerke überhaupt, 

 dass der Übersetzer, Herr Professor J. C. Rösler, 

 auf meine Bitte bestrebt war wörtlich zu übersetzen. 

 woher der merklich fremdartige Klang der Sätze 

 stammt. 0. H. 



1 „Comatibis eremita (Linnéi, an European Bird". 

 Novitates zoologicae. Vol. IV. ism. pag. 371. 



