36 



és egy színes vázlat után is készült, melyet 

 a Magyar < »rnithologiai Központ levelező tagja, 

 Danford C. <i.. az Euphrates mentén «Met után 

 készített és az angolok nagy ornithologusá- 

 nak, dr. DüEssER-nek, azokkal az adatokkal 

 együtt bocsátott rendelkezésére, a melyeket 

 a mondott tájon, Biredjik mellett, közvetlen 

 megfigyelés rendén gyűjtött. 3 Ebből megtud- 

 juk, hogy noha e madár Európából kiveszett, 

 nem pusztult ki az élők sorából, hanem eddigi 

 ismereteink szerint még a következő pontokon 

 található : Afrikában : Egyiptom, Abesszínia. 

 Algír, Tunis. Marokko; Ázsiában: Arábia: 

 Kisázsia: az Euphrates mentén. 



Noha a madár egész alkata szerint Ibis- 

 szerű, így gázlónak kellene lennie, mégis az 

 összes megfigyelések abban egyeznek meg. 

 hogy a szárazon él, a mi lábainak vaskosabb 

 alkotásában ki is van fejezve. Európában, a 

 mig itt előfordult, különösen a hegyes vidé- 

 kek sziklás tájait és a várromokat kedvelte, 

 a mint ezt majd később látni fogjuk ; álljon 

 itt egyelőre még csak annyi, hogy az alkata 

 és tartózkodása között megnyilatkozó ellentét 

 érezhetően hozzájárult a vélemények közötti 

 nagy eltérésekhez. 



Az a gondolat, hogy a magyar tarvarjú és 

 az Európáitól kiveszett Geronticus eremita 

 között kapcsolat áll fenn, legelőször akkor 

 támadt agyamban, a midőn Ulysses Aldro- 

 vANDD8-nak 2 e madárra tartozó elnevezését, 

 ábráját és egy földirati meghatározását vet- 

 tem fontolóra, a melyek 1603-ból valók. 



Aldrovandus ugyanis „Phalacrocorax* , ab: 

 tposXaxfyó': ■= tarfejű és v.óoa; = holló (de varjú 

 is) név alatt írja le a madarat; felismerhető 

 Ibis-alak mellett tényleg tarfejűnek rajzolja 



1 Dressera éles elméje reábírta, hogy ezt a ma- 

 darat Danford adatai alapján remek müvének : „A 

 History of the birds of Europe" hatodik kötetébe 

 pag. 329. tab. ins isso. bevegye ff. 0. 



„Ornithologia Tom. Ill p. 267, 1603 



schliesst, die selbst nach einem im Tring- 

 Museum befindlichen Balg und auch nach 

 einer Farbenskizze ausgeführt wurde, die 

 wieder C. <!. Danford, korrespondierendes Mit- 

 glied der Ungarischen Ornithologischen Cen- 

 trale, im Flusstal des Euphrat nach dem Leben 

 angefertigt und dem grossen englischen Orni- 

 thologen Dr. Dresser zusammen mit .jenen 

 Angaben zur Verfügung gestellt, die er in 

 obgenannter Gegend, bei Biredjik, aus un- 

 mittelbarer Beobachtung geschöpft hatte. ' 

 Hieraus erfahren wir. dass dieser Vogel, wenn 

 er auch aus Europa verschwunden ist, aus 

 dei- Reihe der Lebewesen nicht ausgeschieden, 

 sondern nach unseren bisherigen Kenntnissen 

 noch an folgenden Punkten zu finden ist. 

 u. zw. in Afrika in : Ägypten, Abessinien, 

 Algerien, Tunis, Marokko : in Asien in : Ara- 

 bien, Klein-Asien, am Euphrat. 



Wenn auch der Vogel nach seinem ganzen 

 Körperbau Ibis-artig ist und darum ein Wat- 

 vogel sein sollte, so stimmen doch alle Be- 

 obachtungen darin überein, dass er auf dem 

 Trockenen lebt, was auch durch den stäm- 

 migeren Bau seiner Beine ausgedrückt ist. 

 Solang er noch in Europa vorkam, liebte er 

 besonders die Felsengebiete der Gebirgsgegen- 

 den und Burgruinen, wie wir bald sehen wer- 

 den. Hier möge nur noch dies gesagt sein, 

 wie der Umstand, dass sein Körperbau und 

 sein Aufenthaltort sich so widersprechen, 

 merklich dazu beigetragen hat, dass die Mei- 

 nungen über ihn so sehr von einander ab- 

 weichen. 



Der Gedanke, dass zwischen dem Kahl- 

 raben und dem in Europa ausgestorbenen 

 Geronticus eremita ein Zusammenhang be- 

 stehe, kam mir damals zuerst, als ich Benen- 

 nung, Abbildung und eine geographische Fixie- 

 rung des Ulysses Aldrovandus 2 aus dem Jahr 

 1603, die diesen Vogel betreuen, in Erwä- 

 gung zog. 



Alihiovamm s beschreibt denn auch den Vogel 

 unter dem Namen „Phalacrocoraz" , ab: œaXa- 

 v.,oc: = kahlköpfig und xopaê = Rabe (aber 

 auch Krähe). Bei seiner erkennbaren 11ms- 



1 Sein Scharfsinn hat Dresser dazu bewogen, die- 

 sen Vogel, auf Grund ven Daneord's Angaben, in den 

 sechsten Band seines klassischen Werkes : „A history 

 of tin' birds ut' Europe" pag. 329. tali. 4os. isso. — 

 aufzunehmen. 0. Il 



- „Ornithologia" Tern III. p. L'07. 1603. 



