40 



fészke táján és akkor hallatja, a mikor fiait 

 félti. 



A fiókák könnyen szelídülnek és. Gébnek 

 szerint, a mezőre távozva ismét visszatérnek: 

 azonkívül ízes falatot szolgáltatnak. 



A GERONTICUS EREMITA 

 A TUDOMÁNYOS IRODALOMBAN. 



A legtömörebb; lege artis szerkesztett diag- 

 nostics leírást Dressée adta i. h. Szövege ez: 



„Capite, gúla et guttun' medio nudis inem- 

 nato-rubris, pileo nigro ; cervicis et colli plu- 

 mis elongatis, acuminatis, nigris vi/ridi niten- 

 tibus; corpore supra el subtus, aus et emuin 

 nigrieantïbus. aeneo viridi nitentibus ; teetii- 

 riìms alarum minoribus chalybeo-purpureis ; 

 rostro el pedibus saturate-incarnatis ; iride 

 rufescenti aurantiaca." 



A természethistóriai felfogásban való inga- 

 dozást legjobban bizonyítja tudományos el- 

 nevezéseinek az a sora, mely GEsNER-rel - 

 1555 — kezdődik és a „Naumann" jubiláris 

 kiadásával - L899 - végződik, tehát majd- 

 nem negyedfél századot ölel fel. A sorozat 

 a következő : 



1555. Corvus sylvaticus. Gesner. 



1603. Phalacrocorax. Aldrovandus. 



1650. Corvus sylvaticus. Jonston. 



1676. Corvus sylvaticus Ray et Will. 



1740. Arquata sylvatica, nigra. Barrére. 



1750. Upupa montana. Klein 



1758. Upupa eremita. Linné. 



1790. Corvus eremita. Latham 



ISI 15. Corvus graculus. Bechstein. 



1832. Gerontictis — G. calvo proximiis - 

 Wagler. 



1835. Ibis coniata. Rappel. 



1844. Geronticus comatus. Gray. 



1849. Comatibis coniata. Reichenbach. 



1850. Ibis calvns. Le Vaillant jun. 



1854. Geronticus comatus. Lichtenstein. 

 is."),",. Geronticus comatus. Brehm. 



1855. Comatibis coniata. Bonaparte. 



1855. Geronticus comatus. Bonaparte. 



1856. Geronticus comatus. Heuglin. 

 1S60. Geronticus comatus. Tristram. 

 1863. Comatibis coniata. Ilomeyer. 

 1863. Ibis cornata. Schlegel. 



..ka kii ka" und der Vogel lassi sie beson- 

 ders in der Nestgegend und dann hören, 

 wenn er um seine Jungen besorgt ist. 



Die Jungen sind leicht zähmbar und, nach 

 Gesner, kehren sie wieder zurück, wenn sie 

 ins Feld geflogen sind. Ausserdem liefern sie 

 einen schmackhaften Braten. 



DER GEIIONTICUS EREMITA IX DER 

 WISSENSCHAFTLICHEN LITERATUR. 



Die bündigste, lege artis verfasste diag 

 nostische Beschreibung hat Drhsshi; a o. o. 

 gegeben. Der Text derselben lautet: 



„Capite, gula et gutture medio midis incar- 

 nato rubris, pileo nigro; cervicis ei colli plu- 

 mis elongatis, acuminatis, nigris viridi niten- 

 tibus : corpore snjira et suptus, /dis et cauda 

 nigrieantïbus, aeneo rividi nitentibus; tectri- 

 eibus alarum minoribus chalybeo-purpureis; 

 mslro et pedibus saturate-incarnatis; iride 

 rufescenti aurantiaca." 



Am besten beweist das Schwanken in der 

 naturhistorischen Auffassung jene Reihe wis- 

 senschaftlicher Benennungen, die mit Gesner 

 1555 - beginnt und mit der Jubiläums- 

 ausgabe von „Naumann" - 1899 — schliesst, 

 also fast drei und ein halb Jahrhunderte um- 

 fasst. Die Reihenfolge ist diese : 



1555. Corvus sylvaticus. Gesner. 



1603. Phalacrocorax. Aldrovandus. 



1650. Corvus sylvaticus. Jonston. 



11176 Corvus sylvaticus. Ray et Will. 



1740. Arquata sylvatica, nigra. Barrére. 



1750. Upupa montana. Klein. 



1758. Upupa eremita. Linné. 



1790. Corvus eremita. Latham. 



1S05. Corvus graculus. Bechstein. 



1832. Geronticus — G. calvo proximus - 

 Wagler. 



1835. Ibis coniata. Riippel. 



1844. Geronticus comatus. Gray. 



1849. Comatibis cornata. Reichenbach. 



1850. Ibis calvns. Le Vaillant jun. 



1854. Geronticus comatus. Lichtenstein. 



1855. Geronticus comatus. Brehm. 

 1855 Comatibis cornata. Bonaparte. 

 L855. Geronticus comatus. Bonaparte. 



1856. Geronticus comatus. Heuglin 

 1860. Geronticus comatus. Tristram 

 1S63 Comatibis coniata. Ilomeyer. 

 1.863. Ibis coniata. Schlegel. 



