49 



felől azért, minthogy a magyar szöveg- 

 ben a madárnak oly tulajdonsága szere- 

 pel - - az ágra szállás - a melyet a 

 biológiai ismeret, sőt a láb alkotása is 

 már eredettől fogva mintegy kizár, mert 

 a sziklákon, falakon, tornyokon való tar 

 tózkodását említi ; a fákon valót nem. 

 Áll pedig ez a régiségre, de mostkori 

 ismeretünkre nézve is. 



Tudnunk kell most már, hogy a mi 

 régi magyar humanistáink, így Decsi is, 

 igen alapos klasszikus műveltséggel bír- 

 tak s így csak alapos okoknál fogva 

 viszonyították a szövegeket. 



A kérdés tehát most már igy alakúi : 



1. Honnan és kitől vette Decsi a latin 

 megfelelőt ? 



2. Mi okból választotta éppen ezt 

 a latin közmondást ? 



Decsi a latin proverbiumot a XVI. 

 század legnagyobb humanistájától köl- 

 csönözte, ti. m 

 1500. „Erasmus, Desiderici de Rotterdam : „Ada- 

 gia etc. először Parisiis 1500. pag. 394. 



Proverbimi! minantis. 



Complurium thriorum ego strepitum 

 audivi 393 D (Ind. Proverb juxta locos 

 Column. 66) 



LXXXVIII. Complurium ego strepi- 

 tum audivi. 



rcoXXrâv I-fio ô-piwv 'JjÓ'íooc ày.Tjxoa. 



i. e. Thriorum ego strepitum audii 

 complurium. 



Senarius proverbialis, quo minas et 

 inanem clamorem nos contemners signi- 

 ticamus. Queniadmodum Thais illa Te- 

 rentiana saevas et gloriosas Trasonis 

 (sic !) minas pro nihilo ducit, magnum 

 nebulonem appellans. Aristophanes in 

 Vespis : 



duc ifiù îtoXXwv à.y.obaaç 

 aida. &p!wv tòv (Jjôœov 



i. e. Thria novi quid strepant ut sae- 

 pius qui audiverim. Porro thria a Graecis 

 dicuntur ficulna folia, quae cum incen- 

 duntur, minaeem quendam edunt strepi- 

 tum et formidandum iis, quibus ante 

 Aquila X. 



redet der lateinische Text von keinem 

 Vogel, andererseits darum, weil im un- 

 garischen Text eine solche Eigenschaft 

 des Vogels eine Rolle spielt --Nieder- 

 lassen auf Ästen — , die die biologische 

 Kenntnis, ja sogar der Bau der Beine 

 schon von vornherein ausschliesst, denn 

 sie erwähnt seinen Aufenthalt auf Felsen, 

 Mauern, Türmen, den auf Bäumen nicht. 

 Dies gilt nicht nur für die Vergangen- 

 heit, sondern auch nach unseren gegen- 

 wärtigen Kenntnissen. 



Wir müssen nun wissen, dass unsere 

 alten ungarischen Humanisten, und so 

 auch Decsi, eine sehr gründliche klas- 

 sische Bildung besassen und so nur aus 

 gewichtigen Gründen die Texte zu ein- 

 ander in Beziehung brachten. 



Die Frage stellt sich demnach jetzt so: 



1. Woher und run wem hat Decsi das 

 lnii inisehe Sprichwort genommen ? 



2. Aus welchem (htinde hat er ge- 

 rade dies lateinische Sprichzoort ge- 

 wählt :- 



Decsi hat das lateinische proverbium 

 vom grössten Humanisten des XVI. Jahr- 

 hunderts entlehnt, nämlich von 

 1500. „Erasmus, Desiderius de Rotterdam : „Ada- 

 gia etc. zuerst Parisiis 1500. pag. 394. u. z. 



Proverbium minati tis. 



Complurium thriorum ego strepitum 

 audivi 393 D (Ind. Proverb, juxta locos 

 Column. 66). 



LXXXVIII. Complurium ego strepi- 

 tum audivi. 



iroXXûv s-(ò) ftpicav (jjocpooç àxijxoa. 



i. e. Thriorum ego strepitum audii 

 complurium. 



Senarius proverbialis, quo minas et 

 inanem clamorem nos contemnere signi - 

 ficamus. Quemadmodum Thais illa Te- 

 rentiana saevas et gloriosas Trasonis 

 (sic!) minas pro nihilo ducit, magnum 

 nebulonem appellans. Aristophanes in 

 Vespis : 



i'oç 5-,'to rcoXXtjiv àxòóaac 

 oiSa ttpíiov tòv 'jió'fov 



i. e. Thria novi quid strepant ut sae- 

 pius qui audiverim. Porro thria a Graecis 

 dicuntur fraina folia, quae cum incen- 

 àwntur, minaeem quendam edunt strepi- 

 tum et formidandum iis, quibus ante 



7 



