55 



hitújító nyilván a Melius nyomon haladva 

 alkalmazta. 

 1713. Kis Viczai Péter. „Adagia" 83.: 



„Egyébkor is láttam ágon tár-vár jut 

 (sic!)" 

 Decsi Adagiaiból változatlanul átvéve. 



Ebből a XVIII. századból valók még a követ- 

 kező szövegek : 



1 790. Gyarmati Sámuel Fel. 74. : 



r Ez fele generalitással, közönséges be- 

 széddel csak karon mutat tar varját 

 es nagyobb kételkedést szőröz 11 . 



Kiadja az „üres beszéd" értelmét. Ez 

 a Decsi — ERAsMus-féle értelemnek helyes 

 átvitele, illetőleg kibővítése is. 



1790. Gtvadányi József Falusi Nótáriusa 11.45. 

 versszakában : 



„Nagyon setét vaia, fákon izgett-mozgott, 

 Folgtában nem lejtett, tipegett-topogott, 

 Prüszkölt, mert felettem, tarvarjú* krákogott, 

 Egy fülesbagoly is csak közel huhogott. 



A -- * — jegyzetben a katona-poéta 

 ezt mondja: 



„A tarvarjú vak, fekete madár, étszaka 

 riit kiáltással szokott szóllani." 



.Minthogy a tarvarjúnak a fákon való 

 tartózkodása biológiailag el nem fogad- 

 ható, ha Gvadányi képének reális alapja 

 van, akkor csak a vakvarjú — Nycti- 

 corax — tehető fel, a mely éjjel fákon is 

 tanyázva, hallatja erős, károgó hangját. 

 Itt már az országból kipusztult madár 

 nyomán keletkező nyelvi és értelmi inga- 

 dozás és bizonytalanság teljes mértékben 

 jelentkezik. 



IS07. Szirmay Antal : Hung, in parabolis II. 

 kiad. 124. 



„Lattavi karó végén tar várj út" . 



Ez még összeegyeztethető a Decsi— 

 Erasmus értelemmel olyanformán: „üres 

 beszédet hallottam". A többit 1. 1902. 

 Tolnai alatt. 



Glaubenserneuerer hat er dics offenbar 

 im (ìeiste von Melius angewendet. 

 1713. Peter von Kis Viczai. „Adagia" 83.: 



„Auch sonst sali uh den Kahlraben 



auf dem Ast " 

 Aus Decsi's Adagia unverändert über- 

 nommen, im ung. Texte falscrúaecentuirt. 

 Aus diesem XVIII. Jahrhundert stammen noch 



die folgenden Texte : 

 1790. Samuel Gyarmati. Fel. 74.: 



„Dies zeigt halb generalisierend in ge- 

 loöhnlicher Redeweise nur auf dem 

 striken den Kahlraben und schafft 

 grösseren Zweifel. " 

 Drückt den Sinn von „leerem Gerede" 

 aus. Dies ist die richtige Übertragung 

 bezw. auch Erweiterung des Decsi — 

 ERASMUs'schen Sinnes. 

 1 790. Josef GvadányTs Dorfnotär II. 45. Vers- 

 abschnitt : 

 „Es war sehr dunkel, auf Bäumen regt' es sich 



und bebt' es, 

 Es war kein schritt/reis treten, es trippelte, 



es trottete, 

 Es nieste, denn über mir krächzte ein Kalilral/e* 

 Eine Ohreide kreischte auch nur ganz nahe." 



In der - - Anmerkung sagt der 



Dichter-Soldat : 



„DerKahlrabe ist ein blinder, schwar- 

 zer Vogel, bei Nacht pflegt er ein 

 hässliches Geschrei zu erheben." 

 Da man den Baumaufenthalt des Kahl- 

 rdben biologisch nicht gelten lassen kann, 

 so kann man, wenn Gvadányi's Bild eine 

 reale Grundlage hat, nur an den Nacht- 

 reiher — Nycticorax — denken, der sich 

 nachts auch auf Bäumen aufhält und 

 seine laute, krächzende Stimme hören 

 lässt. Hier zeigt sich nun dem Ausster- 

 ben des Vogels im Land auf dem Fusse 

 folgend im vollen Mass das Schwanken 

 und die Ungewissheit im Benennen und 

 Verstehen. 

 1807. Anton Szirmay : Hung, in parabolis II. 

 Ausg. 124 



^Ich Indie Kahlraben gesehen auf 



Steckens Spitze.' 1 

 Dies kann noch in der Bedeutung 

 wie bei Decsi Erasmus genommen wer- 

 den, derart: „ich habe leeres Gerede 

 gehört". Das Übrige s. 1902 unter Tolnai. 



