07 



I. Telelés. 



A teriilet jellemzését bővebben megadtam 

 a „Spalato téli madárvilága" (Aquila IX. p. 

 155.) czíniű levelemben, melynek tartalma 

 ennyi : a spalatói félsziget csak a kertekben 

 s szőlőkben élő apró madárságnak ad állandó 

 lakóhelyet s elégséges táplálékot ; nagyobb 

 madár sem elegendő élelmet, sem nyugalmat 

 nem talál ott, de ideiglenes védelmet nyujtnak 

 néki a kelet-nyugot irányú sziklafalak, melyek 

 a bórát megtörik. Mihelyt enyhült az idő, a 

 hidegtől leszorított madárcsapatok újra vissza- 

 húzódnak a hegyek közé. A spalatói félsziget 

 tehát tipikus melegedő-állomás 



A telelés szemmel tartása elég bajjal jár a 

 mediterrán régióban. Több, Közép-Európában 

 vonuló, de Dalmácziában már állandó madárfaj 

 telelése s vonulása közt alig lehet a határt meg- 

 vonni, minthogy a csapatok hovátartozóságát 

 többnyire lehetetlen megállapítani. Sohasem 

 tudhattam, vájjon a hideg deczemberi napo- 

 kon tömegesen jelentkező Alauda arborea 

 vagy arvensis északi vonuló-e, vagy csak a 

 helybelieknek a közeli hegyekről leszorult 

 melegedő csapata ? 



A vonuló csapatoknak éj idején, esetlég- 

 egyenlő számban való kicserélődése is könnyen 

 adhat tévedésre okot. 



Az 1901 — 1902-iki tél enyhe voltának hatása 

 szembeötlő volt, a mennyiben sok, csak szigorú 

 teleken érkező faj elmaradt s a mi jött is, 

 csekély számban mutatkozott. Az itt követ- 

 kező, Kolombatovk" tanár tapasztalatai alapján 

 összeállított névsor mellett zárójelben adom 

 a saját észleleteimet. 



I. Überwinterung. 



Die Beschreibung des Beobachtungsgebie- 

 tes erfolgte ausführlicher in meinein Briefe 

 „Spalato's Winterornis" (Aquila IX. p. 155) 

 dessen Inhalt folgender ist: die Halbinsel 

 von Spalato giebt nur den in Obst- und 

 Weingärten lebenden kleinen Vögeln ständi- 

 gen Aufenthalt und ausreichende Nahrung ; 

 grössere Vögel finden dort weder genügende 

 Nahrung, noch Kühe, doch gewähren ihnen 

 die in ost-westlicher Richtung ziehenden Fels- 

 wände einen zeitweiligen Schutz, da selbe 

 die Wucht des Bora-Windes brechen. Kaum 

 wurde die Witterung wieder milde, da ziehen 

 sieh die durch Kälte heruntergetriebenen 

 Vogelschaaren sotort in die Berge zurück. 

 Die Halbinsel von Spalato ist folglich eine 

 typische Wärmestation. 



Die Überwachung der Überwinterung 



in 



der mediterranen Region hat ihre Schwierig- 



und Zug 



keiten. Zwischen Überwinterung 

 mehrer, in Mitteleuropa noch Zug-, in 

 Dalmatien aber schon Standvögel lässt sieh 

 kaum die Grenze ziehen, indem die Bestim- 

 mung der Zugehörigkeit der einzelnen Schaa- 

 ren meist unmöglich ist. Ich konnte niemals 

 wissen, ob die an kalten Decembertagen 

 massenhaft erscheinenden Alauda arborea 

 oder arvensis nördliche Ankömmlinge oder 

 aber aus den nahen Bergen heruntergedrängte, 

 sich wärmende Schaaren der dalmatinischen 

 Standvögel sind ? 



Auch können sich ziehende Schaaren in 

 der Nacht einander zufallsweise in gleicher 

 Anzahl ersetzen, was ebenfalls zu Täuschun- 

 gen führen kann. 



Der Einfluss der Milde des Winters 1901/1902 

 zeigte sich auffallend, indem viele, nur in 

 strengen Wintern kommende Arten ausblieben 

 und welche auch kamen, sich nur in geringer 

 Zahl zeigten. In der folgenden, auf Grund 

 der Beobachtungen des Professor KolombatoviC 

 zusammengestellten Liste gebe ich meine 

 eigenen Daten in Klammern. 



0* 



