79 



összeállított faunisztikai kimutatáshoz nagyon 

 kevéssel járulhatok hozzá. 



Mindenekelőtt arra a tünetre utalok, hogy 

 a Narenta-völgy Dahnáczia több madárfajára 

 nézve éles faunisztikai határvonal. 



így északi határvonala a következő fajok- 

 nak: Pelecanus crispns Bruch, Fuligula ratina 

 (Pall), Cettia cetti (Marni.); Phalacrocorax 

 pygmeus Pali. 



Déli határvonal a Pyrrhocorax pyrrhoco- 

 raxra nézve, mely a Narenta-völgy északi ol- 

 dalán emelkedő Biokovo hegyen közönséges 

 madár, a völgy túlsó oldalán pedig már igen 

 nagy ritkaság. 



A Melanocoríjpha calandráról (L.) Kolom- 

 batoviC tanár azt észlelte, hogy e faj' nagy 

 termetű egyedei állandó madarak Dalmácziá- 

 ban, mig az apró példányok télire elvonul- 

 nak s csak április közepén jönnek vissza a 

 Calandrella brach íjdactyla társaságában. Van-e 

 e kis formának — a biológiai eltéréseken 

 kívül — egyéb oly állandó jegye is, mely 

 az alfaji megkülönböztetésnek alapja lehetne, 

 nem volt módomban kikutatni. 



Már az Emberim calandránál (L.) talált 

 hasonló biformizmusról többet mondhatok. 

 Spalato környékén ugyanis e fajnak is egy 

 nagy s egy feltűnően kistermetű alakját találtam 

 meg. Mindkettőt a hasi oldalnak erős szalma- 

 sárga árnyalata különbözteti meg a közép- 

 európai egyedektől. A nagyobbik forma fészkel 

 Spalato környékén, ősz utolján nagyrészt vagy 

 teljes számmal elvonul s többnyire csak márczi- 

 usban érkezik vissza. 



A másik az Emberiza citrinellánál alig 

 nagyobb forma csak ősztől tavaszig található 

 Spalato környékén, így a salonai mocsáron, 

 hol csapatosan telel. Egy ízben 6 vagy 8, egy 

 ismerősömtől elejtett ily kistermetű példány 

 volt kezemben s ezek közül egyet elkértem, 

 hogy praeparálhassam. Mire fegyverengedélyem 

 megjött, ez apró egyedek csapatai már el- 

 tűntek volt Salona tájáról; hová, nem tudom. 

 De hogy valószínűleg e kis forma is a Balkán 

 félszigeten költ, azt a Spalatóban fészkelő 

 nagy alakéval közös sárga hasi színezet alap- 

 ján gyanítom. 



obachtungen des Herrn Koi.ombatoyh" zusam- 

 mengestellten faunistischen Ausweis nur wenig 

 beifügen kann. 



Vor allem weise ich auf jene Erscheinung 

 hin, dass das Narenta-Thal für mehrere 

 Vogelarten Dalmatiens als eine scharfe fau- 

 nistische Grenzlinie gilt. 



So ist dasselbe die nördliche Grenze für 

 folgende Arten: Pelacanus crispus Bruch, Fuli- 

 gula rufina Pali., Cettia cetti Marni., Phalacro- 

 corax pygmeus Pall. 



Als südliche Grenze gilt es für Pyrrhocorax 

 pyrrhocorax, welcher auf dein Biokovo-Berge 

 der Nordseite ein gemeiner Vogel, auf der 

 anderen Seite des Thaies aber schon eine 

 sehr grosse Seltenheit ist. 



Bei Melanocorypha calandra (L.) beobach- 

 tete Herr Kolombatoviő, dass die grosswüchsi- 

 gen Exemplare dieser Art in Dalmatien Stand- 

 vögel sind, während die kleinen Exemplare 

 für den Winter wegziehen und erst um Mitte 

 April in Gesellschaft der Calandrella brachy- 

 daetyla zurückkommen. Ob diese kleinere 

 Form - - ausser den biologischen Abweichun- 

 gen andere constante Merkmale besitzt, 

 auf Grund welcher eine subspecitische Tren- 

 nungbedingt wäre, konnte ich nicht erforschen. 



Von dem, bei Emberiza calandra L. be- 

 obachteten ähnlichen Biforniismus habe ich 

 schon mehr zu sauen. In der Umgebung von 

 Spalato fand ich nämlich bei dieser Art eine 

 grosse und eine auffallend kleine Form. Beide 

 unterscheiden sich von der mitteleuropäischen 

 Form durch den stark strohgelben Anfing der 

 Bauchseite. Die grössere Form ist in der 

 Umgebung von Spalato Brutvogel, zieht im 

 Spätherbst grösstenteils oder gänzlich fort 

 und kommt meist erst im März zurück. 



Die zweite Form, welche kaum grösser 

 als Emberiza citrinella ist, findet man nur 

 vom Herbst bis zum Frühjahr in der Umge- 

 bung von Spalato, so auf dem Sumpfe bei 

 Salona, wo sie schaarenweise überwintert. 

 Ich hatte einmal 6 oder 8 solche klein- 

 wüchsige, von einem Bekannten erlegte Exem- 

 plare in der Hand und ich erbat mir eines, 

 um es zu präpariren. Als ich meinen Jagd- 

 Schein endlich erhielt, waren die Schaaren 

 dieser kleinen Individuen schon von Salona 

 verschwunden, wohin, weiss ich nicht. Dass 

 aber diese kleine Form auf der Balkan- Halb- 

 insel brütet, vermute ich auf Grund der ge- 



