ill 



Parus major L. Aliando, számosabb őszszel 

 és télen. 



Parus coeruleus (L.). Mint előbbi, de vala- 

 mivel ritkább. Ritkán költ is a magasabb 

 hegyeken. 



Paras ater (L.) 1884-ig csak egy példányt 

 láttam. 1890 nov. 10-én azonban tömegesen 

 jelent meg Spalato környékén s itt maradt 

 1897 márcz. 18-ig. Azóta nem láttam. 



Pánit! lugubris Temm. Ulandó a hegyeken, 

 de csak a Quercus pubescens övében, lejebb 

 nem jön. 



Parus palustris (L). /// nem fordul elő. 



Panurus biarmicus (L.) Csak egyszer lát- 

 tam 2 hímet, 1S92 okt. 29-én Almissa mocsa- 

 rában. 



Aegithalus caudatus (L). Úgy a typikus, 

 mint a vagans (Leach)-formája előfordul ősz- 

 től tavaszig. Irbyi-t sohasem találtam. 



Remisa peadulina (L.). Sohasem láttam. 

 Állítólag a Narenta-völgyben előfordul; de 

 magam ott sem találtam s a vadászok sem 

 tudnak róla. 



Regulus regulus (L.). Gyakori, október köze- 

 pétől márczius elejéig. 



Regulus ignicapillus Brhm. Mint előbbeni. 



Motacilla, alba (L.). Állandó, számosabb 

 őszszel és tavaszszal. 



Motacilla boarala Penn. Telelő, nem gyakori. 



Motacilla fiára (L.). Márcz. végén jön, költ, 

 szeptember végén vonul el. 



Találtam úgy fehér, mint sárga superciliumú 

 hímet is. Egyeseknél meg volt szakítva, néme- 

 lyeknél nyomaiban is alig volt látható a 

 supercilium, mely a fészkelés ideje alatt álta- 

 lában egyre jelentéktelenebbé válik. Erről 

 a fészkelő párokon végzett huzamos megfigye- 

 léseim győztek meg. [1902 ápr. 6, 28, 29.J 



Budijtes pavas cinereocapillus (Savi), már- 

 czius végétől április végéig, azután augusz- 

 tusban. 



Találtam belőle tavaszszal fehértorkún kívül 

 sárgatorkút is, mint a B. rlav. borealisnál 

 látható. Egy őszi példány sárga melloldalán 

 szimmetrikus fekete foltok voltak. 



Motacilla melanocephala Licht. Márczius 

 végén jön, némely évben nagy tömegekben ; 



Parus major L Standvogel, im Herbst unii 

 Winter zahlreicher. 



Parus coeruleus (L.). Wie die vorige, dodi 

 etwas seltener. Brütet auch manch mal im 

 höheren Gebirg. 



Parus ater (L.). Bis 1SS4 sah ich nur ein 

 Exemplar. Am 10. November 1896 erschien 

 sie aber bei Spalato in Massen und blieb 

 daselbst bis zum 18. März 1897. Seither 

 kamen keine. 



Farns lugubris Temm. im Gebirg Stand- 

 vogel, doch nur in der Region der Quercus 

 pubescens ; tiefer herab kommt sie nicht, 



I'm us /ml lustris (L). Diese Art leommt hier 

 nicht rar. 



Panurus biarmicus (L.) Nur einmal, am 

 29. Oktober 1892, sah ich 2 Männchen in den 

 Sümpfen von Abnissa. 



Aegithalus caudatus (L). Vom Herbst bis 

 zum Frühjahr, sowohl tipische, als auch der 

 Form „vagans" (Leach) angehörende. Die 

 Form ..yrbii" traf ich nie an. 



Remiza pendulina (L.) Ich sah sie niemals 

 Sie sollte im Narenta-Thale vorkommen ; ich 

 fand dieselbe aber auch dort nicht und auch 

 die Jäger wissen nichts davon. 



Regulus régulas (L ) Häufig, von Mitte 

 Oktober bis Anfang April. 



Regulus ignicapillus Brhm Wie das vorige. 



Motacilla alba (L ). Standvogel, zahlreicher 

 im Herbst und Frühjahr. 



Motacilla boarida Penn Nicht häufiger, Win- 

 tergast. 



Motacilla. flava (L.). Kommt zu Ende März, 

 brütet, zieht um Ende September weg. 



Ich fand Männchen sowohl mit weissem, 

 als auch mit gelbem Supercilium. Es gab 

 manche mit unterbrochenem — andere mit 

 kaum in Spuren sichtbarem Supercilium, 

 welches überhaupt während der Brutzeit stets 

 unbedeutender wird Davon haben mich meine 

 an Nistpärchen gemachte lange Beobachtun- 

 gen überzeugt [6.,' 28., 29. Apr. 1902.] 



Budytes fiavus cinereocapillus (Savi) Vom 

 Ende März bis Ende April, dann im August. 



Im Frühjahr erhielt ich ausser weisskehli- 

 gen auch gelbkehlige, wie B. flav. borealis. 

 Auf der gelben Brustseite eines Herbstexem- 

 plares gab es symmetrische schwarze Flecke. 



Motacilla melanocephala Licht. Kommt um 

 Ende März, an manchen Jahren in grossen 



12* 



