281 > 



Chernél úr épen a Madarábz úrtól kiadott 

 Zeitschrift f d. g. Ornith.-ban L887— 88 p. 

 188, L89 közölte. Április havában e fajt Ma 

 gyarországon még soha sem találtuk! stb. stb. 



Nagyon sajnálatosak a földirati meghatáro- 

 zások is. Nem azt a magy. szöv. 75 s a 

 ném. szöv. 483 lapján lévő lapsust értjük, 

 hogy a Narenta folyó Spalato mellett mint 

 város szerepel, hanem hogy pl.: Emberiza 

 hortulana L. „ Magyarországon mindenütt elő- 

 fordul", noha ez a faj csak helyenként és 

 gyéren található. Vagy: Anthus triviális (L.) 

 „Magyarországon mindenütt közönséges"; a 

 Magyarországot annyira jellemző Alföldön 

 ugyan hiába keresi Madarász úr. Vagy: Himanto- 

 pus himantopus (L.) „a megfelelő területeken 

 gyakori". Mire értsük ezt: a hely fekvésére 

 vag}' tulajdonságára? mert hiszen vannak 

 nekünk alhavasinál magasabb fekvésű láp- 

 jaink s tavaink, náddal is benőve, stb. stb. 



A nomenklatúránál is sajátságos eljárást 

 találunk. Mit jelentsen a Calobates melcmope 

 Pali.'? ez keleti forma; helyesen csak C. 

 boarula Penn. állhat, mert e szerző 1769-ben 

 nevezte el igy, míg a melanope-t Pallas csak 

 1766-ban kreálta. Dresser a „Manualban 1902" 

 az összes genusneveket elveti s valamennyit, 

 még a sárga mezei billegetőket is a „Mota- 

 cilla" név alá vonja. 



Mire való volt az Acrocephalus arundi- 

 naceus (L.) helyett az A. lacustris Naum.-t 

 substituálni ? M. azt hiszi, hogy a LiNNÉ-féle 

 Turdus arundinaceusból nem lehet a fajt biz- 

 tosan felismerni ; már pedig a Turdus az 



oláhra 



nádirigó - - vonatkozik s nem volt 



és nincs is kétség az iránt, mely fajt értett 

 a mester; az „arundinaceus" tehát a legré- 

 gibb név s hozzá jellemzőbb is, mint a 

 „lacustris". s igy meg kell maradnia. 



Tisztán személves okokból veti el M. a 

 madarak magyar népies neveit is. a melyek 

 a SÍ. 0. K. Nomenclatorában kritikailag van- 

 nak meghatározva. Neki Lenikéje, Pipőkéje 

 van. mely kicsinyítők a magyar nyelv szelle- 

 mébe ütköznek. Xeni gondolja meg, hogy 

 az igazi neveket a nép szelleme s nem a 

 részéről annyira gyűlöli M. < ». K. alkotta. 



wie dies Herr \. Cherni l eben in der Zeitschrift 

 f. d. g. Ornith des Herrn v. Madarász, Jahrg. 

 L887— 1888 p. 188. 189. bekannt gegeben 

 hat. Im April wurde diese Art im Ungarn 

 noch nie angetroffen! u. s. \v.. n. s. w. 



Ganz eigen sind auch die geographischen 

 Distributionen. Wir meinen nicht jenen Lap- 

 sus auf pag. 75 ung. Text, und 483 deut- 

 scher Text, wo der Fluss Narenta nebst 

 Spalato als Stadt figuriert, sondern z. B. : 

 Emberiza hortulana L. „in Ungarn überall", 

 wo die Art doch nur stellenweise und spär- 

 lich vorkommt. Oder: Anthus triviális (L. ) 

 „in Ungarn überall gemein", in dem für 

 Ungarn so characteristischen Tiefland 

 Alföld — wird ihn Herr v. Madarász vergeb- 

 lich suchen. Oder : Himantopus himantopus 

 (L.) „häufig an entsprechenden Orten". — 

 Wie ist es gemeint : auf die Lage oder die 

 Beschaffenheit des Punktes?: wir haben ja 

 selbst in mehr als subalpiner Lage Moore 

 und Seen, auch mit Rohrbestand, u. s. w., 

 u. s. w. 



Auch mit der Nomenclatnr wird ganz eigen 

 verfahren. Wass soll den Calobates mela- 

 nope Pall? das ist eine östliche Form; rich- 

 tig kann nur 0. boarula Penn. sein, weil 

 sie dieser Auetor 1769, so benannte, wohin- 

 gegen melanope von Pallas erst 1776 creirl 

 wurde. Im „Manual 1902" verwirft Dresser 

 alle Genusnamen und begreift alles, auch die 

 Schafstelzen, unter „MotadUa". 



Warum soll denn statt Acrocephalus arun- 

 dinaceus L. A. lacustris Nauni. substituirj 

 werden? M. meint, dass aus Linné 's Turdus 

 arundinaceus die Species nicht sicher ent- 

 nommen werden kann ; ja aber Turdus be- 

 zieht sich ja auf die Oeslull - Rohrdrossel 

 u. s. w. — und es bestand und besteht kein 

 Zweifel, welche Species der Meister gemeint 

 hat; mithin ist ..arundinaceus der älteste 

 Namen und überdies characteristischer als 

 „lacustris". muss also verbleiben 



Aus rein subjeetiven Gründen verwirft v. M. 

 auch die volkthümlichen ungarischen Namen 

 der Vögel, wie sie im Nomenciator der I . 0. 

 0. kritisch bestimmt wurden. Er hat seine: 

 Lemke, Pipöke, welche Diminutive gegen die 

 ungarische Sprache Verstössen. Er bedenkt 

 nicht, dass die echten Namen der ungarische 

 Volksgeist und nicht die ihm so verhasste 

 U 0. C. geschaffen hat. 



