283 



a müvei együtt megjeleni s így ezen mű 

 hazánk ornithologiai faunáját hivatva van a 

 világirodalomban is ismertetni. Budapesten, 

 1903. május 8-án. Szalaï Imre, a Magyar Nem- 

 zeti Múzeum igazgatója." 



Az illem ellen valu vétség lett volna ezt 

 az ép oly lojális, mint überaus felhívást figyel- 

 men kívül hagyni. 



S most végezzünk! A mű kiállítása szép és 

 elegáns, ép ez okból megveszt''u-"tò; a legtöbb 

 magyarázó szövegábra, többnyire fejek, lábak s 

 hasonlók, a szerző ónját és helyes felfogását 

 dicsérik; kevesbbé felelnek meg a színes táb- 

 lák, minthogy M. sem Keulemans, sem Tbor- 

 bürn, sem Ki.kinschmidt. de Maes. Gebsler, sem 

 Nécseï vagy Csögey nyomán nem halad, hanem 

 legújabban Giacomelli-I követi, a ki a madár 

 szépségét a horpasztásokban és a tolla- 

 zat kuszáltságában találja. Az a szép kezdet, 

 melyet M. egykor a Zeitschrift f. d. ges. 

 Ornithologie ábráin mutatott s mely a leg- 

 szebb várakozásokra jogosított, arra való, 

 hogy a „Giacomelli - aberrácziót" sajnáljuk. 

 Legfeltűnőbben látszik ez az I. táblán, ..Ptilo- 

 corys senegalensis", különösen az outrirozott 

 bollitali, a kuszált szárnyfedőkön s a mere- 

 dező álláson. A Keulemans Buteo zimmerman- 

 nae-je. sajnos, nem sikerült. 



A mi a müveit laikusra leginkább hatással 

 van, az az irodalmon kívül a synomymák 

 szépen rendezett sora ; a laikus persze nem 

 tudja, hogy ez az apparátus minden jó, kivált 

 angol műben megtalálható, akár a logaryth- 

 mus-táblázat minden jobb könyvkereskedésben. 



Summa summarum : a könyv teljes magyar 

 szövege a kezdőnek már a nyilvánvalólag 

 módszerbeli tévedések miatt sem alkalmas ; 

 a magyar szakembereknek nem elégséges a 

 szöveg sovány, empirikusan-synoptikus for- 

 mája, azért is, mert észrevehetőleg kitér a 

 tudományos megokolások és a biologia elől; 

 aviphaenologiai és avigeographiai apparátusa 

 pedig hiányos, sokszorosan épen megbíz- 

 hatatlan. 



A külföld tapasztalt és szkeptikus hajlamú 

 szakembere veszi még e miinek legtöbb 

 hasznát, minthogy tudása, tapasztalata és 

 eszközei alapján a botlásokat ártalmatlanokká 



beigegeben ist. somit das Werk berufen ist. 

 die ornithologische Fauna unseres Vaterlandes 

 in der Weltliteratur bekannt zu machen. Buda- 

 pest etc. Emerich von Szalay Director des ung. 

 National/museums''. 



Es wäre ein Verstoss gegen die Schick- 

 lichkeit gewesen, diese eben so loyale als 

 liberale Aufforderung unberücksichtigt zu 

 lassen. 



Und nun zum Schluss ! Die Ausstattung 

 des Werkes ist schön und elegant, eben 

 deswegen bestechend; die meisten erläu- 

 ternden Textfiguren, meist Köpfe, Fiisse 

 u. dgl. loben Stift und richtige Auffas- 

 sung des Auetors; weniger entsprechen die 

 farbigen Tafeln, weil v. M. weder Keu- 

 lemans, noch Thorblkn. nicht Kleinschmidt, de 

 Maes, Geissler, noch Nécsey oder Csörgey, 

 sondern neuestens Giacomelli folgt, der die 

 Schönheit des Vogels in Knickungen und 

 Zerzaustheit der Federn findet. Der schöne 

 Anlauf, den v. M. einst in der Zeitschrift für 

 die Gesammte Ornithologie nahm, berechtigte 

 zu den schönsten Erwartungen und ist diese 

 ..Giacomelli "-Aberration nur zu bedauern. Am 

 auffallendsten sehen wir dies auf Tafel I. 

 „Ptilocorys senegalensis", besonders am out- 

 rirten Schopf, den unordentlichen Deckfedern 

 der Flügel und an der aufrechten Stellung. 

 Buteo Zimmermannae von Keulemans ist lei- 

 der nicht gelungen 



Was auf den gebildeten Laien besonders 

 wirkt, das sind die schön geordneten Reihen 

 von Synonymen nebst Litteratur; freilich 

 weiss der Laie nicht, dass dieser Apparat 

 in jedem guten, besonders englischen Werk 

 so zu finden ist, wie die Logarythmentafeln 

 in jeder besseren Buchhandlung 



Summa summarum : der compiette unga- 

 rische Text des Buches ist für Anfänger schon 

 wegen den offenbaren methodischen Verir- 

 rungen nicht geeignet ; für ungarische Fach- 

 männer genügt die magere, empirisch- synop- 

 tische Form des Textes nicht, auch weil sie fühl- 

 bar den wissenschaftlichen Begründungen und 

 der Biologie aus dem Wege geht ; im avi- 

 geographischen und aviphaenologischen Ap- 

 parate ungenügend, vielfach unzuverlässig ist. 



Der gewiegte, skeptisch veranlagte Fach- 

 mann des Auslandes kann das Werk noch 

 am besten benutzen, da ihm Wissen, Erfah- 

 rung und Mittel zu Gebote stehen, um die 



36* 



