308 



RADDE GUSZTÁV. 



1831 1903 



GUSTAV RADDE. 



1831—1903. 



1903 márczius L5-dikén halt meg Tiflisbeii 

 Radde Gusztáv, ázsiai és kaukázusi kutató. 

 egyike a legderekabb és legszívósabb tudo- 

 mányos úttörőknek, a ki megalkotta a titüsi 

 kaukázusi múzeumot és az „Ornis caucasica" 

 czínüi müvet, a mely utóbbi maradandó és 

 tiszteletreméltó emléket biztosit ennek a rend- 

 kívül sokoldalú tudósnak a madártan terén. 



Bátorság, határozottság, kitartás avval a 

 tehetséggel párosulva, hogy még a hatalmon 

 levőket is képes volt a tudomány iránt lel- 

 kesíteni és tartósan megnyerni, e mellett 

 tiszta fej és igazi szervező tehetség : ezek 

 voltak Radde jellemző tulajdonságai, s ezek- 

 nek tulajdoníthatók nagy sikerei. 



A „Museum caucasicum" úgy, a hogy azt 

 Radde megalkotta, mai állapotában szilárd 

 és megbízható sarkpontja minden ázsiai ku- 

 tatónak, foglalkozzék az állattannal, növény- 

 tannal, ásványtannal, földtannal, régészettel 

 vagy néprajzzal. 



Azok a magyarok, a kik a Kaukázusba és 

 belső Ázsiába tettek tudományos utazásokat, 

 sokat köszönhetnek a tiflisi múzeumnak és 

 RADDE-nak személyesen is, ezt el kell ismer- 

 nünk. 



1900-ban megjelent Radde Parisban és 

 résztvett a III. nemzetközi madártani kon- 

 greszszuson, de többé nem a tudomány iránti 

 érdeklődésből, mint inkább azért, — a mint 

 ő maga mondta, — hogy Európától és bará- 

 taitól örökre elbúcsúzzék. 



Az a helyzet, a melyben mi — Chernél és 

 én — találtuk Radde-í, igazán páratlan volt. 

 A Quai d'Orsay'-n levő épületben, a hol 

 a kiállítás legtöbb irodája volt elhelyezve, s 

 a hol mindig oly nyüzsgés volt, mint valami 

 hangyabolyban, ott volt a madártani kon- 

 gresszus titkári irodája is. a hol jelentkezni 

 kellett. Az épülel régi volt. a folyosók sivá- 

 rok és barátságtalanok : egy helyen volt egy 

 asztal, előtte egy szolga vörös hajtókákkal ; 

 •B közelben volt egy nagy szemétláda, a mely- 

 nek tetején egy görnyedt emberi alak ült, 

 Én a szolgától Claybrooke titkár után kérde- 



Am 15. März 1111)3 starb zu Tiflis einer der 

 tüchtigsten, zähesten wissenschaftlichen Pio- 

 niere, der Asien- und Kaukasus-Forscher 

 Gi stay Radde, der Schöpfer des kaukasischen 

 Museums zu Tiflis und des Werkes „Ornis 

 Caucasica", welch' letzteres dem ausser- 

 ordentlich vielseitigen Gelehrten ein bleiben- 

 des, ehrenvolles Denkmal auf dem (íebiete 

 der Ornithologie sichert, 



Aluth, Entschlossenheit. Ausdauer, vereint 

 mit der Gabe, selbst Gewalthaber für die 

 Wissenschaft zu interessieren und dauernd 

 zu gewinnen, dabei ein heller Geist und 

 echtes Organisationstalent : diese Eigenschaf- 

 ten charakterisierten Rauhe und diesen hatte 

 er die grossen Erfolge zu verdanken. 



Das „Museum Caucasicum", so wie es 

 Radde geschaffen hat. ist seinem heutigen 

 Bestände nach ein fester, verlässlicher Stütz- 

 punkt für jeden Asienforscher, er mag sich 

 mit Zoologie, Botanik, Mineralogie, Geologie, 

 Archaeologie oder Ethnographie befassen. 



Die nach dem Kaukasus und nach Inner- 

 Asien gerichteten Expeditionen unternehmen- 

 der Ungarn haben dem Museum zu Titlis 

 und persönlich Rahm: viel zu verdanken ; das 

 muss anerkannt werden. 



Im Jahre 19U0 erschien Radde in Paris 

 und nahm am 111. Internationalen Ornitholo- 

 gischen Congresse theil. nicht mehr aus wis- 

 senschaftlichem Interesse, als vielmehr • 

 wie er sagte — um von Europa und seinen 

 Freunden für immer Abschied zu nehmen. 



Die Situation in der wir — v. Chernél und 

 ich - - Radde antrafen, war ganz einzig. Im 

 Gebäude am Quai d'Orsay, wo die meisten 

 Sectionen der Ausstellung hausten und wo 

 es tagsüber wie in einem Ameisenhaufen 

 wimmelte, hatte auch das Secretariat des 

 ornith. Congresses sein Bureau, wo man sich 

 zu melden hatte. Das Gebäude war alt. die 

 Gänge kahl, unfreundlich ; auf einem Punkte 

 stand ein Tisch, davor ein Bediensteter mit 

 rotlien Aufschlägen ; in der Nähe stand die 

 grosse Kehrichttruhe, auf deren Deckel eine 

 gebeugte menschliche Gestalt sass. Ich frug 



