Refbeiien och de bada i'}f4'o;feuonui. 29 



till den lieteroeerca stjertformen, ehuru stjertfeDan här eljest är 

 liomocerc. 



Refben eller pleurapophyser förefinnas vid alla bål- 

 kotoi'na, med undantag af den sista, och de af det bakersta paret 

 äro lielt små. De 2:ne första paren äro mindre än de följande. 

 De äro i alliuänhet af medelmåttig storlek, och de främre 

 frän och med Htdje paret äro upptill tjockare och starkare böjda 

 än de bakre. De 4 främre paren äro fastade till neurapophy- 

 serne, de följande 5 paren till kotkropparne uti fördjupningar, 

 det 10:d'- paret dels till kotkroppen och dels till parapophyserue, 

 och de följande paren endast till desse sednare, baktill och innan- 

 för deras spetsar, på de främre kortare nära intill kotkropparne. 

 och på de bakre långt från desse sednare. De främre 4 paren 

 äro således fastade något högre upp på kotorna än de andre, 

 bakom prcezygapophyserne. Till refbenen, med undantag af de 

 7 bakersta paren, äro baktill och närmare deras öfre ände löst 

 fastade mindre aponeurotiska ben (ossa epipJctiraJia, Owen^), 

 som ligga mellan rygg- och sidonuisklerna, och tjena till att 

 gifva stöd åt de der varande aponeuroserne. 



De opjiriga feiiorua. 



De båda ryggfenorna. Dessas såväl som analfenans 

 strålar äro med basen fastade vid och artikulera med så kallade 

 mellantagg-ben (ossa interspinalia), som hafva fått sitt namn 

 deraf att de med spetsarne nedskjuta mellan neuraltaggarne eller 

 processus spinosi svpcriorcs. Dessa ben hafva i allmänhet for- 

 men af mer eller mindre breda dolkblad med 4 eggar, af hvilka 

 de 2:ne (fram- och baktill) äro tunnare och mera utstående. 

 Deras spetsar äro nedåt rigtade, och deras uppåt rigtade bas 

 är utbredd åt sidorna och har en artikulationsyta för den i all- 

 mänhet starka och rörliga ginglymus-artikulationen med fen- 

 strålarnes bas, samt har sitt läge i sjelfva ryggkanten, så att 

 tVnstrålarnes rörelse icke hindras af kroppens hudbeklädnad. De 

 mellantaggben eller interspinalbeu, som tillhöra den främre rygg- 

 fenan, äro bredare än de tillhörande den bakre, och af de förra 

 äro de främre bredast, med undantag af det främsta. Det sist 

 näranda, som är inskjutet mellan spetsarne af l:sta och 2:dra 

 neuraltaggarne, bär ej någon fenstråle samt är mindre och kor- 



1) De hafva äfven blifvit kallade ossa intermuscularia. 



