Slägtet Perca. 



45 



BuTifenorna under eller nästan under bröstfenornas fäste, och 

 med 1 taggstråle och 5 mjuka strålar. Taggstrålarne särdeles 

 styfve. SimbJåsa förefinnes och är enkel. Appendices pylo- 

 ricce få. 



Till denua familj höra, enligt Gunther^), 60 genera och 

 omki'ing 500 arter, och representanter för den samnoa förekomma 

 i alla verldsdelar och i alla trakter på jorden, och både i färskt 

 vatten och i hafvet. De som förekomma både i hafvet och i 

 färskt vatten, bruka dock icke, såsom t. ex. laxen, regelbundet 

 efter årstiden ombyta vistelseort. Alla äro roffiskar, som lefva 

 dels af andra fiskar och dels af lägre, ryggradslösa djur. Inom 

 ett slägte (Scrranus) förekommer, emot det hos fiskarne vanliga 

 förhållandet, stundom normal hermafroditism. 



Till Sveriges och Norges fauna höra fem slägten, öfver 

 hvilka vi här meddela en synoptisk tabell. 



Slägten: 



små och kard- (slät 1. Ferca, Artedi. 



2:ue fenor. lika. I 



Tänderna . ., Tungan . . .| 



[tandad ... 2 Lahrax, CuviER. 



icke kardlika, utan i en 



enkel eller nästan enkel 



rad och deribland en del 



stora 3. Lucioperca, Cuvier. 



1 fena f2:ne taggsträlar . . 4, Acerina, CUVIER. 



PERCm^. 

 Ryggen med 



Analfenan med 



Is: 



ne taggstrålar . . 5. FoJyprion, Cuviek. 



I. Slägtet Perca, Artedi. 1738. 



Tvcnne ryggfenor, af hvillia den främre med 13 till 15 

 taggstrålar. Analfenan med 2:ne taggstrålar. Gälhinnans 

 strålar 7. Fina JuirdliJca tänder på mellanMkshenen, under- 

 läken, plogbenet och got)ibcnen, men tungan utan tänder. Gäl- 

 locket till större delen tdan fjäll, och baktill med en större tagg. 

 Förlocket i bakre och det främsta infraorbitalbenet i undre 

 kanten baktill sågtandade. Hufvudet ofvan utan fjällbetäckning. 



Trenne arter, företrädesvis från färskt vatten i de norra de- 

 larne af Gamla och Nya Verlden, och af dessa den ena gemen- 

 sam för båda. 



1) Catalogue of the Fishes in the British Museum, vol. I, pag. 51. 

 - 1859. 



