48 Abontiskar. 



delen af vingfonuiga benen, öch pu underkäksbenen. Dylika tän- 

 der förefinnas äfven på öfi'e och undre svalgbenen. Tungan slät 

 och utan tänder. — Fjällen äro hårda och temligen stora, och 

 tillhöra det slaget, som man kallar ctenoidfjäll. Den i huden 

 sittande delen af dera företer 4 till 8 genom radiära inskärnin- 

 gar åtskilda grofva och mer eller mindre trubbiga tänder, och 

 de mellan dessa varande inskärningarne fortsättas å fjällens yttre 

 sida af radiära tåror. Deras bakre blottade del är å yttre sidan 

 sträf af lina radiära ojemnheter, och i bakre kanten äro små 

 och skarpa taggar '). SidoJinicn är fullständig och har ungefär 

 65 — 70 fjäll hos äldre och 50—55 D:o hos smärre individer, 

 börjar vid den öfre gränsen för gälspringan, ligger närmare rygg- 

 kanten är bukkanten, och går ungefär parallell med den förre. 

 — l:sta ryggfenan ^ som är betydligt längre än den 2:dra, bör- 

 jar raidt öfver gällockets tagg och slutar något framom den ver- 

 tikala linie, som dragés genom anus. Dess längd är något större 

 än hnfvudets. Dess strålar, som alla äro äkta taggstrålar, äro 

 14 till 15 till antalet, vanligen 14. Afdesse strålar äro de mel- 

 lerste de längste. Mellan båda ryggfenorna märkes en eller ett 

 par mycket korte och för det mesta af huden dolde taggar, af 

 hvilka, då de äro 2:ne, den bakre kan räknas till den 2:dYa 

 ryggfenan. Denna fena, sora börjar öfver anus och slutar något 

 bakom analfenans bas, räknar 1 till 2 taggstrålar och 13 till 

 14 mjuka eller ledade strålar. Änalfenan, som börjar ett litet 

 stycke bakom anus och temligen långt bakom midten af afstån- 

 det mellan nos- och stjert-spetsarne, har spetsen snedt afskuren 

 eller föga utringad, samt räknar 2:ne taggstrålar och S till !< 

 mjuka strålar. Bröstfenorna, som med sine spetsar räcka något 

 bakom midten af l:sta ryggfenan, hafva blott mjuka strålar, till 

 antalet 14. BitJcfenorna, som hafva sitt fäste något litet bak- 

 om det för bröstfenorna, räcka med sine spetsar något bakom midten 

 af afståndet mellan det förra och anus, och hafva 1 taggstråle 

 och 5 mjuka strålar. Stjerffenan, som är inskuren och med un- 

 gefär lika stora flikar, har 17 fullständige och ledade strålar. — 

 Färgen är något föränderlig efter vattnets och bottnens beskaf- 

 fenhet: i allmänhet renare och lifligare på renare botten och i 

 klarare vatten. I hafvet och i sådana färska vatten, der bottnen 

 är lerig och gräsig och vattnet ej är rent, är färgen i allmänhet 



1) Se för öfrigt: Arvid Engström: Om fjällens byggnad hos Osteo- 

 pterygii, etc. Lund 1874 (Gradualdisp.). Pag. 17, tab. I, fig- 1 & 2. 



