62 Aborvtiskar. 



12 (vanligen det sednare) mjuka strålar, af hvilka den siste är 

 dubbel. — Bröstfenorna äro temligen smala, af en snedt ellip- 

 tisk form, och räcka med deras bakre spetsar något bakom mid- 

 ten af l:sta ryggfenan hos yngre, och ungefär till denna midt 

 hos äldre. Deras strålar, som alla äro mjuka ^), äro till antalet 

 K). — Bulfenorna, som hafva deras fäste något bakom fästet för 

 brösttenorna, och som med deras spetsar nå något bakom spetsarne 

 af dessa, hafva 1 taggstråle och 5 mjuka strålar. — Stjertfenan, 

 som är djupt inskuren eller klufven, och med ungefär likstora 

 och tillspetsade flikar, har 17 fullständige strålar, och af desse 

 9 i den öfre och 8 i den undre fliken. — Fjällen äro små och 

 tunna ctenoidfjäll, med 5 till 8 radiära fåror, som utgå från en 

 punkt som är belägen bakom fjällens midt, och utlöpa i den främre 

 i huden instuckue kanten, der de genom grunda inskärningar 

 bilda ett motsvarande antal korta och afrundade flikar eller tän- 

 der. Vid deras bakre frie del hafva de å yttre sidan radiära 

 ojemnheter som sluta med smärre taggar i bakre kanten.-) Fjäl- 

 lens antal i sidolinien är 90 till 100 eller något mera. — Färgen 

 i allmänhet något ljusare och klarare hos de yngre. Ryggen 

 gråbrunaktig eller grågrönaktig, stundom med grågul anstryk- 

 ning. Denne färg ljusnar nedåt sidorna, der den upptill är 

 silfvergrå och nedtill silfverhvit. Buksidan gulhvit, framom buk- 

 fenorna mera hvit. På ryggen och sidorna äro brunaktiga eller 

 svartgråaktiga tvärgående och mer eller mindre tydliga fläckar, 

 som hos yngre bilda 10 till 12 tydliga tvärband, mellan hvilka 

 då äfven förmärkas mindre fläckar af samme mörke färg. Ryggfe- 

 norna gråaktiga, stundom stötande i gredelint, och med flera radej* 

 svartaktige eller mörkbrune fläckar, som äro tydligare på l:sta 

 ryggfenan. Bröstfenorna blekt grågulaktigt hvita, och buk- och 

 analfenorna af bukens färg. Stjertfenan något blekare än 2:dra 

 ryggfenan och med ändå otydligare mörke fläckar. Iris silfver- 

 hvit med messinggul anstrykning och upptill med svartaktig 

 skuggning. 



Enligt C. U. Eksteöm^) är den gös, som förekommer i haf- 

 vet i Mörkö skärgård något olik den vanlige och anses af honom 



1) Enligt Nilsson skulle den öfverste och den nederste strålen vara 

 enkla, och enligt Malm blott den förre; men då desse strålar blifvit ske- 

 letterade, har det visat sig, att de äro ledade. 



2) Se för öfrigt A. Engström, anf. st. pag. 19, tab. I, lig. 5—7. 



3) K. Vet. Akad:s Handl. 1831, pag. 94. 



