Gersen. ()7 



Acerina vulgaris, Heckel & Knee: Die Siisswasserfische der Östreicli. Mo- 

 narchie, pag. 19. — 1858. 

 „ cernua, A. Gunther: Oatal. o. the Fish. in the Brit. Mus. vol. I, 



pag. 72. — 1859. 

 ,, „ C. Th. E. v. SiEBOLD: Die Siisswasserfische von Mittel- 



Europa, pag. 58. — 1863. 

 På Svenska dessutom Snorgers, Kullbas, Grillänning och Hork. — På, 

 Norska Horr. 



BesliT. Gersen är en mindre fisk, som hos oss knappt 

 öfverstiger en längd af 6Vio ^^^™- dscm. Till kroppsformen 

 liknar den aborren, och är iindersätsig, och med ryggens öfre 

 profilkontur starkt bågböjd (isynnerhet hos gamla och stora 

 exemplar), liksom hos den. Dock är ryggen upptill emot rygg- 

 fenans bas mera hoptryckt. A ett 5 7io t- d. m. långt exemplar 

 innehålles kroppens störste höjd, som är belägen ungefär öfver 

 bukfenornas bas eller ock öfver raidten af buken, 4^/4 gånger 

 i totallängden. Längden af hufvudet är större än kroppshöj- 

 den, och innehålles ej fyra gånger i totallängden. Hos mindre 

 exemplar innehålles höjden ungef. 5 gånger, och hufvudets 

 längd ungef. S^,', gånger i totallängden. Anus ligger föga när- 

 mare stjertfenans än nosens spets. Hufvudet af denne fisk skil- 

 jes lätt från aborrens dels genom de stora slemgroparne, som 

 på dess sidor och undertill bilda reguliera rader, och dels ge- 

 nom formen. Långs midten af pannan går en djup ränna, och 

 nosen är starkt kuUrig, gapet litet, så att öfverkäksbenets bakre 

 ände har sitt läge långt framom ögat, och den öfre käken stär 

 något längre fram än den undre. Af slemgropar förefinnes en 

 böjd rad af 8 — 9 långs undre och bakre kanterne af 0. infraor-^ 

 hitaJia, och ofvan den främste af desse är på det främsta 0. 

 infraorbitale dessutom en sådan. Från spetsen af hvardera un-^ 

 derkäkshalfvau å dess undre sida och bakåt öfver- undre och 

 bakre delarne af förlocket förefinnas 9 sådane, utan inberäkning 

 af en mycket liten, som sitter på hvardera sidan af underkäks- 

 grenarnes förening. På öfre sidan af nosen ofvan näsborrarne 

 äro ett par, och på främre delen af pannan ett annat par dy- 

 like, hvilka alla äro säte för en ymnig slemafsöndring. Ögon- 

 hålans longitudinelle diameter är betydligt större än pannans 

 bredd, men deremot mindre än afståndet mellan ögonhålan och 

 nosspetsen, hvilken är trubbig och afrundad. Närande diameter 

 innehålles ungef. 4 gånger i hufvudets längd, och utvisar, att 

 ögonen äro stora. Äfven den vertikale diametern af ögonhålan 



