72 Aborrfiskar. 



totallängden. Färgen o/van hlågrå och på sidorna gulaJctigt 

 grå, eller ock är färgen stundom hriinaTitig ; stjertfenan hali- 

 till med hvitaktig bräm. 



Rf. 11+12; af. 3+9-10; brf. 18; bf. 1+5; stjf. 17. 



Polyprion cernium, Valenciennes: Méni. du Mus. d'hist. nat. T. XI, pag. 



265, pl. 17. — 1824. 

 „ „ G. CuviER & Valenciennes: Hist. nat, des Poiss. T. 



III, pag 21. - 1829. 

 „ „ M. v. DiJBEN & I. Koren: Ichthyologiska Bidrag; K. 



Vet. Akad:s Handl. 1844, pag. 29. — 1846. 

 „ ,, S. Nilsson: Skand. Fauna. Fiskarna, pag. 33. — 1855 



„ ,, A. Gönther: Catal. of the Fish. in the Brit. Mus. 



vol. I, pag. 169. — 1859. 

 ,, „ W. Yarrell: History of British Fislies, 3:rd edit. by 



Richardson, vol. Il, pag. 124. — 1859. 



Beskr. Den är en bland de störste af aborrfiskarue, om 

 ej den störste af alla, emedan den, oaktadt dess undersätsige 

 kroppsform, enligt Cuvier & Valenciennes stiger till en längd af 

 5 till 6 fot, och väger ofta öfver 100 skålpund. Oftast fås den 

 af en längd af 1 till 2 fot. Uti kroppsformen liknar den kungs- 

 fisken, och kroppens störste höjd, som är belägen bakom buk- 

 fenornas fäste, ungefär under G:te eller 7:de taggstrålen af rygg- 

 fenan, innehålles 3 till 3 '/j gånger i totallängden, samt är lika 

 med eller vanligen mindre än hufvudets längd. Tjockleken öfver 

 gällocksryggarne är något större än ^/^ af höjden, och stjertens 

 höjd vid stjertfenans bas är ungefär lika med afståndet mellan 

 ögonhålorna och underkäkens spets. Hufvudet, hvars längd från 

 spetsen af underkäken till spetsen af gällockstaggen innehålles 

 3me eller ock ej fullt 3:ne gånger i totallängden, är stort och 

 har en tjock, pyramidal form. Det är framtill temligen starkt 

 tillspetsadt, derigeuom att spetsen af underkäken räcker ett godt 

 stycke framom nosspetsen. Det är öfver allt fjällbetäckt. Nacken 

 är tvärt uppstigande genom det starkt upphöjda öfre nackbenet. 

 Gapet är stort och munspringan temligen starkt uppstigande, så 

 att underkäkens spets skjuter högre upp än öfre kanten af mel- 

 lankäksbenen. Då munnen är sluten, äro munvinklarne ungef. 

 under främre kanten af ögonhålorna, men öfverkäksbenen, som 

 baktill är starkt utbredda och tvärt afrundade, räcka under bakre 

 kanten af nämnda hålor. Ögonen äro mycket stora, och ögon- 

 hålornas langitudinelle diameter innehålles ungef. 1 V4 ggi^ i 



